A, C, E, D, B, K.
Ei, kyseessä eivät ole sekaisin menneet aakkoset.
Nämä ovat vitamiineja. Samoin kuin sanat rakentuvat kirjaimista,
vitamiinit ovat kehon rakennuspalikoita. Ne pitävät kehon käynnissä.
Vitamiinit ovat orgaanisia yhdisteitä, joita elimistömme tarvitsee
pieninä määrinä toimiakseen hyvin.
Ne ovat elimistön rakentajia, puolustajia ja huoltotyöntekijöitä,
ja niiden avulla se rakentaa lihasta ja luustoa, käyttää ravinteita,
ottaa talteen ja kuluttaa energiaa ja parantaa haavoja.
Jos et ole vakuuttunut vitamiinien tärkeydestä,
mieti hetkinen niiden entisajan merimiesten ahdinkoa,
jotka eivät saaneet vitamiinipitoista, tuoretta ruokaa.
He sairastuivat keripukkiin.
C-vitamiini, jota on paljon hedelmissä ja kasviksissa,
oli helppo vastalääke tähän tautiin.
Bakteerit, sienet ja kasvit tuottavat omat vitamiininsa,
mutta ihmiskehot eivät, joten meidän on saatava ne muualta.
Mistä ja miten elimistömme sitten saa vitamiineja?
Se riippuu siitä, minkä tyyppisiä yhdisteitä ne ovat.
Vitamiineja on kahdenlaisia:
rasvaliukoisia ja vesiliukoisia.
Niiden väliset erot määräävät, miten elimistö kuljettaa,
varastoi ja hankkiutuu eroon ylimääräisistä vitamiineista.
Vesiliukoisiin vitamiineihin kuuluvat C-vitamiini
ja B-ryhmän vitamiinit, joita on kahdeksaa eri tyyppiä,
joista kaikilla on oma tehtävänsä.
Nämä ovat liuenneina hedelmien, kasvisten ja viljan nestemäisissä osissa,
joten niiden matka elimistön läpi on suhteellisen mutkaton.
Päästyään elimistöön sisälle, nämä ruoat sulavat,
ja niiden sisältämät vitamiinit siirtyvät suoraan verenkiertoon.
Koska veriplasma on vesipohjaista,
vesiliukoiset C- ja B-vitamiinit löytävät helposti kulkuvälineen,
ja voivat liikkua vapaasti elimistössä.
Rasvaliukoisten vitamiinien kohdalla, joita löytyy
esimerkiksi maitotuotteista, voista ja öljyistä,
tämä matka verenkiertoon on hieman jännittävämpi.
Nämä vitamiinit kulkevat vatsan ja suoliston läpi,
mihin virtaa maksasta hapanta ainetta nimeltä sappi,
rikkoen rasvaa ja valmistellen sitä suolen seinämän läpi imeytymistä varten.
Koska rasvaliukoiset vitamiinit eivät osaa hyödyntää veren vesimäistä luonnetta,
ne tarvitsevat jotain muuta kulkuvälineekseen.
Apuun tulevat proteiinit, jotka tarttuvat vitamiineihin ja toimivat kuriireina,
kuljettaen rasvaliukoisia vitamiineja ympäri elimistöä.
Tämä vesi- ja rasvaliukoisten vitamiinien ero
määrää kuinka ne pääsevät verenkiertoon,
sekä sen, millä tavalla elimistö varastoi tai hylkää niitä.
Elimistön kyky kuljettaa vesiliukoisia vitamiineja
verenkierrossa niin helposti
merkitsee sitä, että ne myöskin poistuvat elimistöstä helposti munuaisten kautta.
Tämä tarkoittaa sitä, että meidän on saatava suurin osa
vesiliukoisista vitamiineista ruoastamme päivittäin.
Mutta rasvaliukoisten vitamiinien kestävyys on parempi,
sillä elimistö säilöö niitä maksaan ja rasvasoluihin.
Nämä ovat tavallaan elimistön ruokakaappi.
Elimistö varastoi niihin vitamiineja ja annostelee niitä tarpeen mukaan.
Tämä tarkoittaa sitä, että emme saisi nauttia
näitä vitamiineja liikaa, sillä niitä on yleensä varastossa.
Nyt kun ymmärrämme miten kuljetus ja varastointi toimivat,
voimme antaa vitamiinien tehdä rauhassa työtänsä, jota ne ovat tulleet tekemään.
Jotkut, kuten monet B-ryhmän vitamiinit, muodostavat koentsyymejä,
joiden tehtävänä on auttaa entsyymejä vapauttamaan energiaa ruoasta.
Toiset B-vitamiinit auttavat elimistöä käyttämään tätä energiaa.
C-vitamiini auttaa selättämään tulehduksia ja muodostamaan kollageenia,
joka on luissa ja hampaissa esiintyvää kudosta, joka myös parantaa haavoja.
A-vitamiinin avulla muodostuu elimistön puolustusmekanismille tärkeitä valkosoluja,
ja se tukee luustoa ja parantaa näköä pitämällä silmien solut kurissa.
D-vitamiini kerää kalsiumia ja fosforia jotta voimme rakentaa luustoa,
ja E-vitamiini toimii antioksidanttina,
hankkiutuen eroon osasista, jotka voivat vahingoittaa soluja.
K-vitamiinin antimiin puolestaan kuuluu kyky hydyyttää verta.
Sen avulla syntyy proteiineja, jotka hoitavat tämän homman.
Ilman tätä vitamiinien joukkoa
ihmiset kohtaavat puutostiloja, jotka aiheuttavat monenlaisia ongelmia,
kuten väsymystä, hermovaurioita, sydänsairauksia,
tai jopa riisitautia ja keripukkia.
Toisaalta liiallinen määrä mitä tahansa vitamiinia voi olla myrkyllistä,
joten unohda se myytti, että ravintolisien reilu popsiminen on hyvä idea.
Todellisuudessa, tärkeää on vain tasapainon löytäminen
ja vitamiinijättipotin voittaminen.