Amikor elmondtam a szüleimnek, hogy meleg vagyok,
az első dolog, amit mondtak nekem:
"Azonnal visszahozunk Taiwanra!"
(Nevetés)
Szerintük a szexuális orientációm Amerika hibája.
A Nyugat megrontott az eltérő ötleteivel
és hogyha nem hagytam volna el Taiwant és a szüleimet,
ez nem történt volna meg az ő egyetlen lányukkal.
Igazából elgondolkodtam azon, igazuk van-e.
Biztosan vannak meleg emberek Ázsiában is,
ahogy vannak ilyenek szerte a világban.
De az ötlet, hogy "kívülállóként" éljünk,
a "Meleg vagyok, ő a menyasszonyom, és büszkék vagyunk a közös életünkre"
módon, tényleg csak egy Nyugati ötlet?
Hogyha Taiwanon nőttem volna fel, vagy valahol máshol, Nyugaton kívül,
vajon találtam volna boldog, virágzó LMBT embereket?
Lisa Dazols: Hasonló elképzeléseim vannak.
HIV szociális munkásként San Francisco-ban,
sok meleg bevándorlóval találkoztam.
Elmondták a történetüket az otthoni üldöztetésükről,
csak azért, mert melegek,
és az okokat, hogy miért menekültek az Államokba.
Láttam, miként sújtotta ez le őket.
Tíz év után ebben a munkában,
jobb történetekre volt szükségem.
Tudtam, a világ messze van a tökéletestől,
de az biztos, hogy nem minden meleg történet végződött tragikusan.
JC: Szóval, mint párnak, szükségünk volt reménnyel teli történetekre.
Így hát belevágtunk egy küldetésbe, hogy világszerte felkutassuk
az általunk "Szupermelegnek" nevezett embereket.
(Nevetés)
Ezek lennének azok az LMBT tagok,
akik valami rendkívüli dolgot tettek a világban.
Bátrak, rugalmasak
és mindenek előtt, büszkék arra, hogy kik ők.
Ők azok az emberek, akikké válni szeretnék.
A tervünk megosztani a történeteiket egy filmen keresztül a világgal.
LD: Csak egy gond volt.
Nem volt sem riporteri, sem filmkészítői tapasztalatunk.
(Nevetés)
Azt sem tudtuk,hol találhatjuk a Szupermelegeket.
szóval csak abban bízhattunk, hogy ez kiderül az utunk során.
Így kiválasztottunk 15 országot, Ázsiában, Afrikában és Dél-Amerikában.
országokat a Nyugaton kívül, ahol változó LMBT jogok vannak.
Vettünk egy videokamerát,
rendeltünk egy könyvet a dokumentumfilm-készítésről --
(Nevetés)
mostanában sokat tanulhatsz --
és elindultunk egy világ körüli útra.
JC: Az első ország, ahová utaztunk, Nepál volt.
A széleskörű éhezés, az évtizedig tartó polgárháború
és a mostanában történt pusztító földrengés ellenére,
Nepál jelentős lépéseket tett az egyenlőségért folytatott harcban.
A mozgalom egyik kulcsembere Bhumika Shrestha.
Egy gyönyörű, vibráló transznemű nő,
akit kirúgtak az iskolából
és mássága miatt ült börtönben is.
De 2007-ben, Bhumika és a Nepáli LMBT-jogi aktivisták
sikeres petíciót nyújtottak be a Nepáli Legfelsőbb Bírósághoz,
hogy védelmet szerezzenek az LMBT-diszkrimináció ellen.
Ő itt Bhumika:
(Videó) BS: Mire vagyok a legbüszkébb?
Egy transznemű ember vagyok.
Nagyon büszke vagyok az életemre.
2007. december 21-én,
a legfelsőbb bíróság átadta a döntést a nepáli kormánynak,
hogy transznemű személyigazolványt is kiadhassanak
és engedélyezzék az azonos neműek házasságát.
LD: Nagyra értékelem Bhumika minden napos önbizalmát.
Valami, ami olyan egyszerű, mint a nyilvános mosdó használata
nagy kihívás lehet, hogyha nem férsz bele
az emberek határozott nemi elvárásaiba.
Ázsiát átutazva
gyakran kikészítsem a nőket a nyilvános mosdókban.
Nem voltak a magamfajták látványához hozzászokva,
Ki kellett találnom egy stratégiát, hogy nyugodtan pisilhessek.
(Nevetés)
Szóval, amikor csak bemegyek egy mosdóba
kitolom a mellkasomat, hogy megmutassam a női részeimet
próbálok nem veszélyesnek látszani, amennyire csak lehetséges.
Kiteszem a kezemet, és köszönök,
csak hogy az emberek hallják a női hangomat.
Elég fárasztó, de ez vagyok én.
Nem tudok más lenni.
JC: Nepál után Indiába utaztunk.
India egyrészt egy Hindu társadalom,
homofób hagyományok nélkül.
Másrészt egy mélyen patriarchális társadalom is,
így elutasít mindent, ami fenyegető a férfi-női rendszer számára.
Amikor az aktivistákkal beszéltünk,
azt mondták, hogy a hatalom a nemi egyenlőség biztosításánál kezdődik,
ahol a nők helyzete is felállítható a társadalomban.
És ily módon az LMBT emberek helyzete is megerősíthető.
LD: Ott ismerkedtünk meg Manvendra herceggel.
Ő a világ első hercege, aki bevallotta, hogy meleg.
Manvendra nemzetközi bejelentést tett
az "Oprah Winfrey Show"-ban.
A szülei kitagadták
és azzal vádolták, hogy szégyent hozott a nemesi családra.
Leültünk beszélgetni a herceggel arról,
hogy miért döntött úgy, hogy nyilvánosan jelenti ezt be.
Itt látható:
(Videó) Manvendra Herceg: Úgy éreztem, nagy szükség van arra,
hogy megtörjük a társadalmunkban lévő stigmát és diszkriminációt,
Emiatt határoztam úgy, hogy nyíltan vállaljam és beszéljek magamról.
Akár melegek, leszbikusok, transzneműek, biszexuálisok
vagy akármilyen szexuális kisebbségből érkeztünk,
egyesülnünk kell és harcolni a jogainkért.
A meleg jogok nem a bíróságon nyerhetőek el,
hanem az emberek szívében és fejében.
JC: Mikor a hajamat vágattam le,
a nő, aki csinálta, megkérdezte:
"Van férje?"
Ez az egyik rettegett kérdés,
amit feltesznek a helyiek, miközben utazok.
Amikor elmondtam, hogy nővel vagyok férfi helyett,
hitetlen volt,
a szüleim reakciójáról kérdezgetett
és arról, hogy nem vagyok-e szomorú azért, mert nem lehet soha gyermekem.
Mondtam neki, hogy az életem nincs korlátozva,
és hogy Lisa és én igenis tervezünk családot a jövőben.
Ez a nő készen állt arra, hogy leírjon engem
"még egy őrült Nyugati"-ként.
Nem tud elképzelni még egy ilyen jelenséget,
ami megtörténhet a saját országában is.
Egészen addig, amíg meg nem mutattam neki a Szupermelegek képeit,
akiket megkérdeztünk Indiában.
Felismerte Manvendra Herceget a tévéből
és hamar odagyűlt a többi fodrász is
egy érdekes találkozás céljából.
(Nevetés)
Azon az átlagos délutánon
lehetőséget kaptam, hogy megismertessek egy egész fodrászszalont
a társadalmi változásokkal, amik az országukban történnek.
LD: Indiából Kelet-Afrikába utaztunk,
egy olyan térségbe, ami LMBT-ellenző emberekről ismert.
Kenyában, 89%-a lett kitagadva azoknak az embereknek,
akik bevallották másságukat a családjuknak.
A homoszexuális viselkedés bűntény, és börtönbe juthatnak érte.
Kenyában a csendes David Kuriával találkoztunk.
David hatalmas kihívást vállalt, amikor a szegényekért akart dolgozni
és felvirágoztatni a saját kormányát.
Úgy döntött, hogy indul a szenátusi választáson.
Kenya első, melegségét nyíltan vállaló politikai jelöltje lett.
Anélkül próbálta futtatni kampányát, hogy tagadná saját személyiségét.
De aggódott a biztonságáért,
mert elkezdett halálos fenyegetéseket kapni.
(Videó) David Kuria: Azon a ponton eléggé megijedtem,
mert tényleg azt kérték, hogy valaki megöljön.
És igen,
van egy pár ember kint, aki megcsinálja
és azt hiszi, hogy a vallásos kötelezettségét teljesíti.
JC: David nem szégyellte, hogy kicsoda.
Még a fenyegetések fényében is
hiteles maradt.
LS: Az ellenkező oldalon áll Argentína.
Argentína egy 92%-ban katolikus vallású ország.
Argentína sokkal több haladást ért el az LMBT jogoknál,
mint az Egyesült Államok.
2010-ben Argentína lett az első latin-amerikai ország
és a 10. a világon, aki elfogadta a házassági egyenlőséget.
Ott ismerkedtünk meg María Rachid-dal.
María egy vezető erő volt az egész mozgalomban.
María Rachid: Mindig azt mondom, hogy a valóságban
a házassági egyenlőség hatásai
nem csak azok számára érhető el, akik összeházasodnak.
Nagyon sok ember számára lehetőség, akik, bár nem akarnak megházasodni,
de másképp kezelik őket a munkatársaik,
családjuk és szomszédjaik
a nemzeti egyenlőség üzeneténél.
Nagyon büszke vagyok Argentínára,
mert az egyenlőség modelljeként lehet felmutatni.
És reménykedjünk, hogy hamarosan
az egész világon ilyen jogokkal élhetünk.
JC: Mikor a saját ősi földemet látogattuk meg,
azt kívántam, bár megmutathatnám a szüleimnek, amit ott találtunk.
Mert itt van, akikkel találkoztunk:
(Videó) 1, 2, 3. Üdvözöljük a melegeket Shanghaiban!
(Nevetés)
Egy egész, fiatalokból álló, kínai LMBT társaság.
Biztosan voltak nehézségeik.
De harcoltak ellenük.
Shanghaiban volt esélyem beszélni egy helyi leszbikus csoporttal
és elmondani a történetünket tört Mandarin nyelven.
Taipeien, minden alkalommal, amikor metróra szálltunk,
egy másik leszbikus párt láttunk kézen fogva.
És megismertük, hogy Ázsia legnagyobb Pride eseményét
pár háztömbnyire rendezik onnan, ahol a nagyszüleim laknak.
Hogyha a szüleim tudnák.
LD: Amikor végeztünk a nem túl hetero utunkkal a világ körül,
(Nevetés)
80 000 kilométert utaztunk
és 120 órányi videót vettünk fel.
15 országba utaztunk el
és 50 Szupermeleget kérdeztünk meg.
Kiderült, hogy nem is volt olyan nehéz megtalálni őket.
JC: Igen, még mindig történnek tragédiák
az egyenlőség felé vezető rögös úton.
És ne feledjük a 75 országot, ahol még mindig bűn a homoszexualitás.
De vannak reménnyel és bátorsággal teli történetek is
a világ minden sarkában.
Amit végül levontunk az utazásunkból,
hogy az egyenlőség nem egy nyugati találmány.
LD: Az egyik kulcstényezője ennek az egyenlőségi mozgalomnak a lendület,
a lendület, hogy minél több ember átölelje az egész lényét
és kihasználjanak minden lehetőséget,
hogy megváltoztassák a világban a saját részüket,
és a lendület, hogy minél több ország
találjon egyenlőségi modellt egy másik országban.
Amikor Nepál védve lett az LMBT diszkrimináció ellen,
India keményebben dolgozott.
Amikor Argentína magába fogadta a házassági egyenlőséget,
Uruguay és Brazília követte.
Amikor Írország igent mondott az egyenlőségre,
(Taps)
a világ megállt, hogy észrevegye.
Amikor az Egyesül Államokban a Legfelsőbb Bíróság nyilatkozott a világnak,
amire mindenki büszke lehet.
(Taps)
JC: Ahogy átnéztük a felvételeket,
észrevettük, hogy egy szerelmes történetet nézünk.
Nem egy általam várt szerelmes történet volt,
de egy olyan, ami szabadsággal, kalanddal és szerelemmel telt meg,
annyira, amennyire el sem lehet képzelni.
A hazatérésünk után egy évvel,
a házassági egyenlőséget Kaliforniában is elfogadták.
És a végén elhittük, hogy a szerelem nyerni fog.
(Videó) A Kaliforniai állam és
a Mindenható Isten által
rám ruházott hatalmamnál fogva
mostantól házastársakká nyilvánítalak benneteket.
Megcsókolhatjátok egymást.
(Taps)