הוא היה אחד מהמצביאים הכי מאיימים שאי פעם חיו,
שפתח במסע כיבוש בלתי ניתן לעצירה ברחבי יבשת אירו אסיה.
אבל האם גינגיס קאן היה ברברי מרושע
או מאחד שסלל את הדרך לעולם המודרני?
אנחנו נראה ב"הסטוריה נגד גינגיס קאן."
"סדר, סדר. עכשיו מי הנאשם היום?
קאן!"
"אני רואה שכבודו מכיר את גינגיס קאן,
המצביא מהמאה ה 13 שהקמפיין הצבאי שלו הרג מליונים
והשאיר רק הרס בדרכו."
"התנגדות, ראשית, מבטאים את זה צ'ינגיס חאן."
"באמת?"
"במונגוליה, כן.
עם זאת, הוא היה אחד המנהיגים הגדולים בהסטוריה האנושית.
נולד כטמוג'ין, הוא נשאר חסר אב וחסר כל כילד
אבל המשיך להתגבר על הקושי הקבוע כדי לאחד שבטים מונגולים אוייבים
וחישל את האימפריה הכי גדולה שהעולם ראה,
שלבסוף השתרעה מהאוקיינוס הפסיפי ללב אירופה."
"מה היה כל כך גדול בפלישה והטבח?
צפון סין איבדה 2/3 מהאוכלוסיה שלה."
"שושלת ג'ין הטרידה את השבטים הצפוניים במשך שנים,
שילמו להם כדי להלחם אחד בשני ותקפו אותם באופן תקופתי.
צ'ינגיס חאן לא עמד לסבול את אותו גורל
כחאן האחרון שניסה לאחד את המונגולים,
והשינוי הדמוגרפי אולי משקף שמירת צסזוס גרועה.
ולא להזכיר את האיכרים הרבים שהובאו לצבא חאן."
"אתה יכול להטפל למספרים כמה שאתה רוצה,
אבל הם מחקו ערים שלמות, יחד עם התושבים שלהן."
"החאן העדיף שאוייבים יכנעו ויתנו כבוד,
אבל הוא האמין בנאמנות וחוק דיפלומטי.
הערים שנרצחו היו אלה שהתמרדו אחרי שנכנעו,
או נהרגו כשליחים.
היתה לו הבנה ברורה של צדק."
"מספר רב של מקרים מראים את הצבא שלו עובר באלימות את הצדק:
קריעת עוברים מרחם אימם,
שימוש באסירים כמגינים אנושיים,
או מילוי חפירים כדי לתמוך במנועי מצור,
לקיחת נשים מערים שנכבשו --"
"מספיק! כמה ברברי!"
האם זה באמת יותר גרוע מצבאות אחרים של ימי הביניים?"
"זה לא תרוץ לזוועות של צ'ינגיס חאן"
"אבל זה הופך את צ'ינגיס חאן ליוצא דופן בזמנו
במקום לפרא צמא דם.
למעשה, אחרי שאיחוד של השבטים אסר חטיפת כלות,
לנשים בשורות המונגולים היה טוב מלרובן.
הן שלטו בעניינים הביתיים,
יכלו להתגרש מבעליהן,
והיו יועצות נאמנות.
טמוג'ין נשאר עם אשתו הראשונה כל חייו,
אפילו גידל את בנה שהיה לא שלו כנראה כמו בנו."
"עם זאת, המורשת של גינגס קאן היתה אסון:
עד 40 מליון נהרגו ברחבי יורואסיה במהלך הכיבושים של אצאציו.
10% מאוכלוסיית העולם.
וזה כשאפילו לא סופרים את נפגעי המגפה השחורה
שהובאה לאירופה על ידי המצור על קאפה של עדר הזהב."
"ברור שזה לא היה מכוון."
"למעשה, כשהם ראו שהכוחות שלהם מתו מהמגפה,
הם שיגרו גופות נגועות מעבר לחומות העיר."
"איכס."
"העדויות אליהן אתה מתייחס
נכתבו יותר ממאה שנים אחרי המעשה.
כמה אמינות אתה חושב שהן?
וגם, הניצולים קצרו את היתרונות של האימפרה שצ'ינגיס חאן יסד."
"יתרונות?"
"האימפריה המונגולית היתה סבלנית לדתות של כל נתינה,
הם התייחסו לחיילים שלהם היטב, קידמו על בסיס יכולת, במקום לפי לידה,
הקימו מערכת דואר נרחבת,
ואכפו שלטון חוק אוניברסלי.
שלא להזכיר את התרומה שלהם לתרבות."
"אתה מתכוון כמו החיסול של בגדד על ידי הולגו חאן,
בירת התרבות של התקופה?
ספריות, בתי חולים וארמונות נשרפו, תעלות השקיה נקברו?"
"המקרה של בגדד היה מצער,
אבל הכליף שלהם סרב להכנע,
והולגו נענש מאוחר יותר על ידי ברקה חאן על ההשמדה של וונטון.
זו לא היתה מדיניות מונגולית להרוס תרבות.
בדרך כלל הם הצילו רופאים, מלומדים וארטיזנים ממקומות שנכבשו,
והעבירו אותם דרך הממלכה שלהם,
הפיצו ידע ברחבי העולם."
"מה עם ההחרבה של קיאבן רוס,
כשהשאירו את האנשים בימי הבייניים
אפילו כשהרנסנס התפשט ברחבי אירופה?"
"מערב אירופה ממש לא היתה מקום שקט באותו זמן.
היציבות של השלטון המונגולי גרמה לדרך המשי לשגשג שוב,
ואיפשרה מסחר וחילופי תרבויות בין המזרח למערב,
והמורשת שלהם חישלה את רוסיה וסין מנסיכויות לוחמות
לממלכה מאוחדת.
למעשה, הרבה אחרי האימפריה,
ניתן היה למצוא את הצאצאים של צ'ינגיס חאן
בין האצולה השלטת בכל רחבי אירו אסיה."
"לא מפתיע שעריץ יתן השראה לעוד עריצים."
"זהירות איך אתה קורא לו. אתם אולי קרובים."
"מה?"
"16 מליון אנשים כיום הם צאצאים של צ'ינגיס חאן.
זה יותר מאחד ממאתיים."
על כל כובש גדול יש מליוני נכבשים.
הסיפור של מי ישרוד?
והאם המשמעות ההסטורית או התרבותית של מנהיג
עולה על המיתות שהם גרמו בדרך?
אלה השאלות שעולות כשאנחנו שמים את ההסטוריה למשפט.