Ce au în comun o tânără de 17 ani din Pakistan,
un explorator norvegian,
un călugăr tibetan
și un preot american?
Toți aceștia au primit Premiul Nobel pentru Pace.
Printre cele mai prestigioase distincții din lume,
acest premiu a onorat unele dintre cele mai iubite
și respectate personalități și organizații internaționale din istorie.
Pentru a înțelege cum a început totul, trebuie să ne întoarcem prin anii 1800.
Chimistul suedez Alfred Nobel
era pe atunci cunoscut în special datorită invenției dinamitei,
o descoperire care i-a deschis porțile către o carieră de inventator de succes
și om de afaceri.
30 de ani mai târziu, acesta devenise extrem de bogat.
dar nu s-a căsătorit niciodată
și nu a avut copii.
După moartea sa, la deschiderea testamentului
marea surpriză a fost că averea sa urma să fie investită în cinci premii
pentru fizică, chimie, medicină, literatură și pace.
Aceste premii reflectă devotamentul său de o viață pentru științe
și pasiunea pentru literatură.
Și cum rămâne cu pacea?
Întrucât numele lui Nobel a fost legat de invenții din industria de război,
mulți au presupus că acesta a creat premiul pentru pace din remușcare.
Însă acestea sunt doar speculații fără confirmare în spusele sale,
iar invențiile acestuia au fost folosite și în scopuri constructive.
În schimb, mulți istorici au asociat interesul lui Alfred Nobel pentru pace
cu lunga prietenie și corespondență
cu o pacifistă austriacă, pe nume Bertha Von Suttner.
Von Suttner a fost unul dintre liderii mișcării internaționale pacifiste
și în 1905, după moartea lui Nobel,
a devenit prima femeie care a primit Premiul Nobel pentru Pace.
Testamentul lui Nobel a conturat trei criterii ale Premiului pentru Pace,
care spre deosebire de alte premii acordate în Suedia,
aveau să fie administrate în Norvegia.
Dezarmarea, congrese pentru pace și fraternitatea dintre națiuni.
De atunci, aceste standarde au fost dezvoltate
pentru a cuprinde alte căi de promovare a păcii,
precum drepturile omului și negocierile.
Iar premiul nu trebuie neapărat să fie decernat unei singure persoane.
Aproape o treime din Premiile Nobel pentru Pace au fost împărțite
între doi sau trei laureați.
Cum au loc nominalizările pentru premiu?
Conform Fundației Nobel,
o nominalizare validă poate veni de la un membru al unei adunări naționale,
guvernul de stat
sau o curte internațională.
Printre cei eligibili de a nominaliza se numără rectori universitari,
profesori universitari de științe sociale, istorie, filozofie, drept și teologie,
și foști câștigători ai Premiului pentru Pace.
Dar dacă vreți să aflați detalii despre cele mai recente nominalizări,
va trebui să aveți răbdare.
Toate informațiile despre nominalizări rămân secrete timp de 50 de ani.
Să-l luăm ca exemplu pe Martin Luther King Jr.
Tocmai în 2014 am aflat de fapt cine l-a nominalizat.
Nominalizatorii acestuia s-au dovedit a fi Quakers,
câștigătorii anteriori ai premiului
alături de alți șapte membri ai Parlamentului Suedez.
Nu există o limitare a nominalizărilor pe care o persoană sau organizație le poate primi.
De fapt, Jane Addams,
considerată fondatoarea asistenței sociale în Statele Unite
a fost nominalizată de 91 de ori înainte de a primi în sfârșit premiul.
De asemenea, absența unui laureat poate fi simbolică.
Decizia din 1948 de a nu decerna premiul în urma decesului lui Mahatma Gandhi
a fost interpretat ca o încercare de a onora în mod respectuos
așa-numitul „laureat absent”.
Ca și în cazul altor Premii Nobel,
Premiul pentru Pace nu poate fi decernat postum.
Procesul secret de selectare durează aproape un an
și este dus la bun sfârșit de cinci membri numiți
din cadrul Comitetului Nobel norvegian,
acestora fiindu-le interzisă deținerea oricărei funcții politice în Norvegia.
Pornind de la un număr mare de nominalizări,
depășind 300 în ultimii ani,
aceștia parcurg munca fiecărui candidat și selectează nominalizații.
La sfârșit, președintele Comitetului Nobel
anunță în mod public laureatul în octombrie.
Ceremonia de decernare a premiilor are loc pe 10 decembrie,
ziua aniversară a decesului lui Alfred Nobel.
Premiul în sine include o medalie de aur
cu inscripția în latină „Pro pace et fraternitate gentium”
sau „Pentru pacea și fraternitatea dintre oameni”,
alături de o diplomă și o sumă mare de bani.
De curând, premiul a fost de 8 milioane de coroane suedeze
sau aproximativ un milion de dolari,
care se împarte în caz de laureați multipli.
În timp ce laureații pot utiliza premiul în bani după cum doresc,
în ultimii ani, mulți l-au donat unor cauze umanitare sau sociale.
Timp de mulți ani, Premiul Nobel pentru Pace a fost decernat cu precădere
europenilor și nord americanilor.
Însă în ultimii ani au avut loc schimbări semnificative,
acordându-i-se premiului o dimensiune mai globală ca niciodată.
23 de organizații și 103 persoane,
mai exact 87 de bărbați și 16 femei
alcătuiesc grupul de 126 de laureați ai Premiului Nobel din istorie.
De pildă, Desmond Tutu pentru campania nonviolentă împotriva regimului apartheid
în Africa de Sud,
Jody Williams pentru campania de interzicere și eliminare a minelor antipersonal
Rigoberta Menchú Tum pentru munca depusă în sfera justiției sociale și reconcilierii,
având la bază respectul pentru drepturile popoarelor indigene,
Martti Ahtisaari pentru eforturile sale de a aplana conflicte internaționale
în Namibia, Kosovo și Indonezia,
și Aung San Suu Kyi pentru lupta non-violentă pentru democrație
și drepturile omului în Myanmar.
Acestea sunt doar câteva exemple de persoane care ne-au inspirat
ne-au stimulat,
și au demonstrat prin acțiunile lor
că există mai multe drumuri către pace.