מטפסים מסיביים שמכסים את דרום ארצות הברית,
מטפסים לגובה 30 מטר כשהם עוקרים עצים ובולעים בניינים.
נחש רעבתני שיכול לבלוע אליגטור.
אוכלוסיית ארנבים שאוכלת את עצמה לרעב.
אלה לא רעיונות לסרטי אימה.
הם סיפורים אמיתיים,
אבל איך כאלה מצבים קיימים בטבע?
כל השלושה הם דוגמאות למינים פולשים,
אורגניזמים מזיקים לא בגלל מה שהם,
אלא איפה שהם במקרה נמצאים.
מטפס הקודזו, לדוגמה,
גדל איכותית במזרח אסיה הטבעית לו, נאכל על ידי חרקים שונים
ומתים במהלך החורפים הקרים.
אבל המזל שלו השתנה
כשהוא יובא לדרום מזרח ארצות הברית
לקישוט מרפסות והאכלת בקר.
השתילה שלו אפילו סובסדה על ידי הממשלה כדי להלחם בשחיקת הקרקע.
עם שדות שמשיים, אקלים נעים, וללא טורפים טבעיים בבית החדש שלו,
המטפס גדל ללא שליטה
עד שהפך לידוע כצמח שאכל את הדרום.
ביינתיים באברגליידס של פלורידה, הפיתון הבורמזי,
שחושבים ששוחררו על ידי בעלי חיות מחמד,
הם הסיבה לירידה באוכלוסיית אורגניזמים.
הם מתחרים בהצלחה בטורפי על,
כמו האליגטור והפנתר,
וגורמים לירידה משמעותית במקורות המזון שלהם.
הם לא בעיה באסיה ממנה הגיעו
בגלל מחלות, טפילים, וטורפים שעוזרים לשלוט בגודל האוכלוסיה שלהם.
ובאוסטרליה, ארנבות ארופאיות אוכלות כל כך הרבה צמחים
שהם מחסלות את אספקת המזון לעצמם ולאוכלי עשב אחרים.
הם תוספת די עדכנית,
שהובאה בכוונה ליבשת בגלל שאדם אחד נהנה לצוד אותם.
כמו הפיתון הבורמזי,
גורמים שונים בסביבה הטבעית שלהם שומרים עליהם תחת שליטה.
אבל באוסטרליה, חוסר בטורפים
ואקלים מושלם להתרבות כל השנה
מאפשרים לאוכלוסיות שלהם להתרומם לגבהים עצומים.
אז למה זה ממשיך לקרות?
רוב סביבות המחיה בעולם
הן תוצאה של אלפי שנים של אבולוציה משותפת של אורגניזמים,
שמתאימים לסביבה שלהם ואחד אל השני
עד שאיזון יציב מושג.
מעכות מחיה בריאות שומרות על איזון דרך גורמים מגבילים,
תנאים סביבתיים שמגבילים את גודל וטווח המחיה של מין.
אלה כוללים דברים כמו גאוגרפיה טבעית ואקלים,
זמינות מזון,
והנוכחות או החסרון בטורפים.
לדוגמה, גדילת צמחיה תלויה ברמות של אור שמש וחומרים מזינים באדמה.
כמות הצמחים האכילים משפיעה על האוכלוסיה של אוכלי עשב,
שבתורה משפיעה על הטורפים שאוכלים אותם.
ואוכלוסיית טורפים בריאה שומרת על אוכלי העשב מלהפוך גדולה מדי
ולאכול את כל הצמחים.
אבל אפילו שינויים זניחים בגורם אחד יכולים להפר את האיזון הזה,
וההצגה הפתאומית של אורגניזמים לא מקומיים
יכולה להיות שינוי משמעותי.
מין שהתפתח בסביבת מחייה נפרדת
יהיה רגיש לגורמים מגבילים אחרים,
טורפים אחרים,
מקורות אנרגיה אחרים,
ואקלימים שונים.
אם הגורמים המגבילים של סביבת המחיה החדשה לא מצליחים להגביל את צמיחת המין,
הוא ימשיך לגדול,
גובר על אורגניזמים מקומיים בתחרות על משאבים
ומשבש את כל מערכת המחיה.
מינים לפעמים מוצגים לסביבות מחיה חדשות דרך גורמים טבעיים,
כמו סערות,
זרמי אוקיינוסים,
או שינויי אקלים.
רוב המינים הפולשים, עם זאת, מובאים על ידי אנשים.
הרבה פעמים זה קורה ללא בכוונה,
כמו כשצדפת הזברה הובאה בטעות לאגם אירי על ידי אוניות משא.
אבל כשאנשים נודדים מסביב לעולם,
אנחנו גם מביאים בכוונה צמחים וחיות איתנו,
לעיתים רחקות חושבים על ההשלכות.
אבל עכשיו כשלמדנו יותר
על ההשפעות של מינים פולשים על מערכות מחיה,
הרבה ממשלות מנטרות בקפידה את ההובלה של צמחים וחיות,
ואוסרות על יבוא של אורגניזמים מסויימים.
אבל האם המין עם ההשפעות הסביבתיות הכי דרסטיות
יכול להיות קבוצת קופי אדם שהגיעו מאפריקה וכיסו את כל העולם?
האם אנחנו מין פולש?