♪ [zene] ♪
- [Tyler] A legutóbbi előadásunkban kimutattuk, hogy az adó jogi esedékessége
nem határozza meg a gazdasági esedékességet.
Ebben az előadásban arról fogunk beszélni,
hogyan határozható meg ténylegesen az adók gazdasági esedékessége.
Ki viseli az adó terhét?
Itt az adó gazdasági esedékességének szabálya.
A piac rugalmasabbik oldala fogja állni
az adó kisebbik részét, a kisebb adóterhet.
Hasonlóan a piac kevésbé rugalmas oldala
vagy inkább a piac rugalmatlanabb oldala fogja állni
az adó nagyobbik részét.
Tehát a rugalmasabb fizeti a kisebbik részt,
a kevésbé rugalmas fizeti a nagyobbik részt.
Meg fogom ezt mutatni néhány diagramon,
majd segítek megérezni, miért ez a helyzet.
Tegyük fel, hogy nem emlékszünk a szabályra.
A rugalmasabb oldal a kisebb adóterhet viseli
vagy a nagyobb adóterhet?
Mondjuk nem emlékszünk pontosan. Nem probléma.
Csak rajzoljuk fel a diagramot, és olvassuk le, mi történik.
Rajzoljunk például egy diagramot,
amelyen elég rugalmas a keresleti görbe
és viszonylag elég rugalmatlan a kínálati görbe.
Itt az ár, ha nincs adó.
Nézzük meg, mi történik, ha van adó
és használjuk az ékelési módszerünket.
Itt az adó, és az ék magassága megadja
az adó összegét.
Mit csinálunk?
Beépítjük ezt az éket a diagramba
egészen addig, amíg a teteje eléri a keresleti görbét,
és az alja eléri a kínálati görbét,
és akkor csak leolvassuk a választ a diagramunkról.
A B pont az, ami megmondja nekünk a vevő által fizetett árat.
A D pont az, ami megmondja az eladó által kapott árat.
Hasonlítsuk össze.
Amikor nem volt adó, a vevő által fizetett ár
az A-ban volt, és az adóval a vevői ár
felmegy egy kicsit, a B pontig.
A vevő nem fizet sokkal magasabb árat.
Másrészről az eladó sokkal kevesebbet kap.
Ebben az esetben, amikor a kereslet rugalmasabb, mint a kínálat,
az igénylők az adó kisebb részét fizetik,
és a szállítók fizetik a nagyobb részt.
Tehát le tudjuk olvasni a diagramról, mi történik,
ha a kereslet rugalmasabb, mint a kínálat.
Nem kell emlékeznie a szabályra,
nem kell memorizálnia, mert adni fogok
némi intuíciót, hogy egy pillanat alatt leegyszerűsítse.
Egyszerűen meg kell rajzolnia a diagramot, és képes lesz leolvasni
a választ a görbékről.
Nézzünk egy másik esetet.
Ebben az esetben egy kínálati görbét rajzoltunk,
amely nagyon rugalmatlan, és egy kereslet görbét,
amely kevésbé rugalmas, mint a kínálati görbe.
Ismét venni fogjuk az adóékünket,
rá fogjuk nyomni a diagramra, és mi történik?
Itt láthatja.
Csak le kell olvasnunk a diagramról.
Most láthatjuk, hogy összehasonlítva azzal, amikor nem volt adó,
a vevői ár sokat ment fel,
és az eladói ár lement,
de csak egy kicsit.
Amikor a kínálat rugalmasabb, mint a kereslet,
a vevők fizetik az adó nagyobb részét,
azaz a vevői ár jobban felmegy,
mint amennyivel az eladói ár csökken.
A vevők többet fizetnek az adóból, ha a kínálati görbe
rugalmasabb.
Lássunk némi intuíciót.
Mindig megkaphatja a helyes választ, ha megrajzolja a görbéket.
Fontoljuk meg az intuíciót, miért ez a helyzet.
Tehát itt az intuíció, hogy emlékezzen a szabályra.
Gondoljon a rugalmasságra úgy, mint egyfajta menekülési lehetőségre.
A piac azon oldala, amelyik rugalmasabb,
könnyebben elkerüli az adót.
Miért van ennek értelme? Emlékezzen, mit jelent a rugalmas kereslet.
Azt jelenti, hogy az igénylők jó helyettesítőkkel rendelkeznek
az adóztatott javakkal szemben, és így elkerülhetik az adót.
Ha az adó magas, az igénylők azt fogják mondani:
"Inkább megyünk, megvesszük a helyettesítőket.
Nagyon sok jó helyettesítőnk van."
Másrészt gondoljunk arra, mit jelent,
ha a kereslet rugalmatlan.
Azt jelenti, hogy nincsenek jó helyettesítők,
tehát nehéz elkerülni az adózást.
Mi van a kínálati oldallal, a rugalmas kínálattal?
Azt jelenti, hogy az erőforrásokat, amelyeket az adóztatott javak
termelésére használnak, könnyen átvihetik
más iparágakba.
Az erőforrások könnyen átvihetők.
Ha megpróbálod jól megadóztatni az iparágat, akkor a föld, a tőke,
és a munkások abban az iparágban, amelyeket
a javak termelésére használtak, át fognak szivárogni
más iparágakba, és így a szállítók
visznylag könnyen megússzák az adót.
Másrészt, ha a kínálat rugalmatlan,
azt jelenti, hogy a javak termelésére használt erőforrásokat
valóban csak ennek az árunak a termelésére lehet használni.
Le vannak kötve, nehezen mozgathatók,
és ezek a tényezők nem annyira hasznosak
más javak termelésére, így ez megnehezíti
a szállítók helyzetét, ha a kínálati görbe rugalmatlan.
Ez azt jelenti, hogy nehéz a szállítóknak
elkerülni az adót.
Mi van, ha az igénylők és a szállítók
mindketten meglehetősen rugalmasak?
Hát ez az.
Valakinek meg kell fizetnie az adót, mindkét fél nem úszhatja meg az adót,
legalábbis, ha az árut megveszik és eladják,
ezért a terhet a relatív rugalmasságok határozzák meg.
Arról van szó, hogy melyik félnek könnyebb elkerülni az adózást,
és az a fél fog kevesebbet fizetni az adóból.
A kevésbé rugalmas fél fog fizetni
többet az adóból, mert annak a félnek nehezebb
elkerülni az adózást.
Végezzünk egy alkalmazást, mondjuk a társadalombiztosítási adókat.
Legutóbb kimutattuk, hogy a társadalombiztosítási adók
jogi esedékessége nincs hatással
a gazdasági esedékességre, de nem mondtuk meg,
mi a gazdasági esedékesség valójában.
Tehát tegyük meg ezt most.
Itt lesz fent a munkának az ára, a bér,
és a munka mennyisége itt lent.
Az egész kérdés arra egyszerűsödik le,
hogy a munkaerő iránti kereslet rugalmasabb-e,
mint a munkaerő kínálata vagy fordítva?
Gondoljunk a munkaerőt igénylőkre, a vállalkozásokra,
milyen helyettesítőik vannak a munkaerőre?
Ha a munkaerő ára megnő, mit tehetnek ezek a vállalkozások?
Mi a helyzet a munkaerő kínálatával, a dolgozókkal?
Ha a bérük csökken, mit tehetnek?
Ha elgondolkodik ezen, azt hiszem, látni fogja,
hogy a legtöbb dolgozónak, főleg a teljes munkaidőben dolgozóknak,
nincs sok jó alternatívájuk a munkára.
A legtöbb dolgozónak szüksége van valamilyen munkára.
Még akkor is, ha a bérük csökken, folytatni fogják a munkát,
mert ki kell fizetniük a számlákat.
Másrészt, a munkaerőt igénylők,
ha a bér növekedne,
tudnák hellyettesíteni tőkével a munkaerőt
elvihetnék a befektetéseiket más országokba.
Jónéhány jó helyettesítőjük van.
Tehát, ha ez valóban így működik,
valószínűleg így kellene rajzolnunk a diagramot,
egy eléggé rugalmatlan munkaerő-kínálattal
és egy eléggé rugalmas munkaerő-kereslettel.
A közgazdászok tanulmányozták ezt, és átlagban
ezt találták.
Tehát most gondoljon a saját FICA adóira, ez a munkaerő adója.
Mi ennek a hatása?
Ez valahogy így fog kinézni.
Figyeljük meg, hogy a munkaerő vásárlói által fizetett bér,
azaz a cégek által fizetett bér,
az csak egy kicsit megy fel.
Másrészt a bér, amelyet a
munkaerőt kínálók kapnak, azaz a bér,
ami a dolgozóknál marad, az sokat csökken.
És ez teljesen érthető, ha nagyon rugalmatlan
munkaerő-kínálatunk van.
A munkások nem tudják elkerülni az adókat, és ezért
végül ők viselik az adóteher legnagyobb részét.
Ez nem azt jelenti különben, hogy nem kellene legyenek
társadalombiztosítási adók.
Tulajdonképpen ez lehet egy jó módja annak, hogy rákényszerítsék az embereket, hogy tegyenek félre
a saját jövőjüket, de ez azt jelenti,
hogy ez nem egy ingyenebéd a dolgozóknak.
A dolgozók bére csökkenni fog az adó miatt.
Ha nem lenne társadalombiztosítási adó,
a legtöbb dolgozó bére tulajdonképpen magasabb lenne.
Itt van még egy alkalmazás, a kötelező egészségbiztosítások.
Tegyük fel, hogy a kormányzat előírja a munkáltatók számára,
hogy biztosítsák a dolgozóiknak az egészségbiztosítást,
ahogy ez most sok munkáltató esetében így van
a megfizethető ellátásról szóló törvény értelmében.
Ki fog fizetni ezért?
Ki fog végső soron fizetni ezért?
Elsősorban a munkaadók vagy elsősorban a dolgozók?
Ez valójában pont ugyanaz az elemzés, mint a korábbi.
A kötelező egészségbiztosítás eléggé hasonlít az adóhoz.
A kötelező egészségbiztosítás egyszerűen azt jelenti, hogy a munkáltatóknak
magasabb bért kell fizetniük, de ez akkor
ugyanaz, mint az adó.
Azt láttuk, az, hogy ha a munkaerő-kínálat
kevésbé rugalmas, mint a munkaerő iránti kereslet, ami sok esetben érthető,
abban az esetben a kötelezettség legnagyobb részét
valójában a dolgozók fogják fizetni.
A reálbérek esni fognak.
Ez ismét nem feltétlenül jelenti azt, hogy a kötelezettség rossz ötlet,
de azt jelenti, hogy nem ingyenebéd
a dolgozóknak.
A dolgozók végül kifizetik az egészségügyi ellátásukat
az alacsonyabb bérek által.
Az adóknak van még néhány más hatása,
ideértve a bevétel növekedését és valamennyi
holtteher-veszteség létrehozását is.
Ezeket fogjuk áttekinteni a következő előadásban.
[Narrátor] Ha szeretné magát tesztelni,
kattintson a kérdésekre.
Ha pedig készen áll a folytatásra, kattintson a következő videóra.
♪ [zene] ♪