Užsiimu turizmo verslu ir esu taikos propaguotojas,
bet ne nuo to aš pradėjau
Kai man buvo septyneri, prisimenu, žiūrėjau televizorių
ir mačiau kaip žmonės mėto akmenis
pamaniau, turėtų būti smagu.
Taigi, išėjau į gatvę mėtyti akmenų,
nesuprasdamas, jog aš turėčiau mėtyti akmenis į Izraelio automobilius
Vietoj to, aš apmėčiau kaimyno automobilį
Jie nebuvo nusiteikę entuziastingai dėl mano patriotizmo
Tai aš ir mano brolis nuotraukoje
Čia aš, tas mažasis, ir aš žinau, ką jūs galvojat:
„Tu atrodei toks mielas, kas tau nutiko?“
But mano brolis, kuris yra vyresnis už mane
buvo suiimtas, kaip jam buvo 18 metų,
pasodintas į kalėjimą už tai, kad mėtė akmenis
Jis buvo mušamas, nes atsisakė pripažinti, jog tai darė
ir galiausiai, vidaus sužalojimai, kuriuos jis patyrė
buvo jo mirties priežastis, kai jis buvo paleistas.
Aš buvau piktas, kandus
ir viskas ko tik norėjau buvo kerštas
Bet aš pasikeičiau, kai man sukako 18.
Aš nusprendžiau, kad man reikia išmokti hebrajų kalbą, jei noriu gauti darbą.
ir aš nuėjau mokytis hebrajų kalbos
ir pirmą kartą aš sutikau žydus, kurie nebuvo kariai.
Ir mes pradėjome bendrauti nuo smulkmenų, kaip tai, jog mėgstu kantri muziką,
o tai tikrai keistai atrodo palestiniečiams
Kitas dalykas, kurį aš supratau, jog mes taip pat pastatėme pykčio,
neapykantos ir nežinojimo sieną, kuri mus skiria.
Aš nusprendžiau, jog visai nesvarbu, kas man nutinka.
Svarbiausia, kaip su tuo aš galiu susitvarkyti.
Todėl, aš nusprendžiau skirti savo gyvenimą,
kad nuversčiau tas sienas, kurios skiria žmones.
Aš tai darau įvairiais būdais.
Turizmas – vienas iš jų, taip pat žiniasklaida ir švietimas,
ir jūs gal tikrai nustebsite, ar turizmas gali pakeisti ką nors?
Ar jis gali nuversti tą sieną? Taip.
Turizmas – tvirčiausias būdas nuversti tas sienas
ir sukurti tvirtą ryšį tarp žmonių
bei sukurti draugystę.
2009 metais bendrai įkūrėme „Meidi Tours“,
socialinę įmonę, kuri jungia žmones,
beje, įkūrėme įmonę su dviem draugais, kurie yra žydai,
ir ką mes darome, modelį kurį padarėme,
pavyzdžiui Jeruzalėje, mes turėtume du ekskursijos gidus,
vieną izraelietį, o kitą palestinietį, kurie kartu veda ekskursiją,
pasakodami žmonėms istoriją, pasakojimus, archeologiją, konfliktus
iš visai skirtingų perspektyvų.
Prisimenu, kai vadovavome kelionei kartu su draugu Kobi
Tai buvo žydų susitikimas iš Čikagos į Jeruzalę.
ir mes juos nuvežėme į palestiniečių pabėgėlių stovyklą,
kur mums teko paragauti nuostabaus maisto.
Beje, čia mano mama. Ji šauni.
O čia palestiniečių maistas vadinamas „maqluba“.
Tai reiškia „aukštyn kojom“.
Ruošiamas su ryžiais ir vištiena, po to apverčiamas aukštyn kojom.
Tai geriausias patiekalas.
Mes valgėme jį visi kartu.
Vėliau prisijungė izraeliečių ir palestiniečių muzikos grupė,
mes taip pat šokome pilvo šokius.
Jeigu niekas iš jūsų nemoka, aš galiu jus vėliau pamokyti.
Bet, kai mes palikome juos vienus,
jie verkė, nes nenorėjo išvykt.
Po trijų metų, tos draugystės vis dar gyvavo.
įsivaizduokite, jei vienas milijardas žmonių
keliautų tarptautinėmis kelionėmis štai taip,
o ne važinėjant iš vienos vietos į kitą autobusu
iš vieno viešbučio į kitą,
fotografuojant per autobuso langą žmones, kultūrą,
o išties bendraudami su žmonėmis.
Prisiminiau, atvykusią musulmonų grupę iš Didžiosios Britanijos
kuri lankėsi ortodokso žydo šeimos namuose,
kurie valgė penktadienio vakarienę, „Sabbath“ vakarienę,
jie valgė kartu „hamin“ troškinį, kuris yra žydų valgis,
po kurio laiko bendravimo, jie suprato,
kad prieš 100 metų, jų šeimos atėjo
iš tos pačios vietos Šiaurės Afrikoje.
Tai nėra jūsų profilio Facebook'e nuotrauka,
Tai ne nepavykęs turizmas.
Tai ateities keliavimas
ir kviečiu jus prisijungti prie manęs ir pakeisti kaip jūs keliaujate.
Mes tai darome visame pasaulyje,
iš Airijos į Iraną, Turkiją,
ir mes matome save keliaujančius visur ir keičiančius pasaulį.
Ačiū.
(Plojimai)