Podignite ruku ako su vam ikada postavili pitanje
"Šta želiš biti kada porasteš?"
E sad, otprilike,
koliko ste imali godina kada su vam prvi put postavili ovo pitanje?
Možete samo pokazati prstima.
Tri. Pet. Tri. Pet. Pet. OK.
A sada, podignite ruku ako je pitanje
"Šta želiš biti kada porasteš?"
ikada izazvalo anksioznost.
(Smijeh)
Imalo anksioznosti.
Ja sam neko ko nikada nije uspio odgovoriti na pitanje
"Šta želiš biti kada porasteš?"
Jer, problem nije bio u tome što me ništa nije zanimalo --
nego što me je previše toga zanimalo.
U srednjoj školi sam voljela engleski, matematiku, umjetnost,
i pravila sam web stranice
i svirala sam gitaru u punk bendu "Frustrirani telefonski operater".
Možda ste čuli za nas.
(Smijeh)
To se nastavilo nakon srednje škole,
i u određenom trenutku sam primijetila šablon kod sebe
gdje bih se počela zanimati za neku oblast
i upustila bih se, postala opsjednuta,
i postala bih prilično dobra u tom nečemu,
a onda bih došla do tačke gdje se počinjem dosađivati.
Obično bih pokušala ipak ustrajati,
jer sam već posvetila toliko vremena i energije,
a nekada i novca, na tu oblast.
Ali u konačnici taj osjećaj dosade,
taj osjećaj, kao, ma ja, znam ovo, ovo više nije izazov --
postalo bi previše.
I morala bih prestati s tim.
Ali onda bi me počelo zanimati nešto drugo,
nešto potpuno nepovezano, pa bih se upustila u to,
postala opsjednuta, i mislila, "To! Našla sam pravu stvar,"
i onda bih opet došla do tačke gdje se počinjem dosađivati.
Pa bih na kraju, odustala.
Ali onda bih otkrila nešto potpuno novo i potpuno drugačije,
i upustila bih se u to.
Ovaj šablon mi je stvarao dosta anksioznosti, iz dva razloga.
Prvi je bio što nisam bila sigurna
kako ću išta od toga pretvoriti u karijeru.
Mislila sam da ću na kraju morati izabrati jednu stvar,
odreći se svih drugih zanimanja,
i jednostavno se pomiriti s tim da će mi biti dosadno.
Drugi razlog što mi je to stvaralo toliko anksioznosti
je bio malo više ličan.
Brinula sam se da nešto nije u redu sa ovim,
i da nešto nije u redu sa mnom jer nisam mogla ostati pri nečemu.
Brinula sam se da me plaši obaveza,
ili da sam rastresena, ili da se sama sabotiram,
u strahu od vlastitog uspjeha.
Ako se možete poistovijetiti sa mojom pričom i ovim osjećanjima,
voljela bih da si postavite pitanje
koje bih voljela da sam sebi postavila tada.
Pitajte se gdje ste naučili da dodijelite epitete pogrešno ili abnormalno
za raditi više stvari.
Reći ću vam gdje ste to naučili:
naučili ste to iz kulture.
Prvi put nam postave pitanje "Šta želiš biti kada porasteš?"
kada nam je otprilike pet godina.
Činjenica je da nikoga nije briga za vaš odgovor u tim godinama.
(Smijeh)
Smatra se bezazlenim pitanjem,
upućeno maloj djeci s ciljem dobivanja slatkih odgovora,
kao, "Želim biti astronaut," ili "Želim biti balerina,"
ili "Želim biti gusar."
Ovdje ubaciti kostim za Noć Vještica.
(Smijeh)
Ali ovo pitanje nam se postavlja opet i opet kako starimo,
u raznim oblicima -- na primjer, srednjoškolce pitaju
koji će fakultet upisati.
I u jednom momentu,
"Šta želiš biti kada porasteš?"
se iz slatke vježbice koja je nekad bila, pretvori u
ono što nam ne da spavati noću.
Zašto?
Vidite, iako ovo pitanje inspiriše djecu da sanjaju o tome šta mogu biti,
ne inspiriše ih da sanjaju o tome šta sve mogu biti.
Ustvari, čini upravo suprotno,
jer kad vas neko pita šta želite biti,
ne možete odgovoriti 20 različitih stvari,
iako bi se dobronamjerni odrasli vjerovatno nasmijali i rekli
"Jao, kako slatko, ali ne možes biti tvorac violina i psiholog.
Moraš se odlučiti."
Ovo je Dr. Bob Childs --
(Smijeh)
i on je lutier i psihoterapeut.
A ovo je Amy Ng, urednica magazina koja je postala ilustrator, poduzetnik,
nastavnik i kreativni rukovodioc.
Ali većina djece ne čuje za ovakve ljude.
Sve što čuju je
da će se morati odlučiti.
Ali i više od toga.
Pojam usko fokusiranog života
se jako idealizira u našoj kulturi.
To je ideja o sudbini ili jednog pravog poziva,
ideja da svi mi imamo jednu veliku stvar
koju nam je suđeno raditi tokom našeg vremena na Zemlji,
i morate odgonetnuti koja je to stvar
i posvetiti život tome.
Ali šta ako ste neko ko ne funkcioniše tako?
Šta ako postoji mnogo različitih oblasti koje vas zanimaju,
i mnogo različitih stvari koje želite raditi?
E pa, nema mjesta za nekog poput vas u tim okvirima.
Možda ćete se osjećati usamljeno.
Možda ćete se osjećati kao da nemate svrhu.
I možda ćete se osjećati kao da nešto nije u redu s vama.
Sve je u redu s vama.
Vi ste ustvari "multipotencijalista".
(Smijeh)
(Aplauz)
Multipotencijalista je neko ko ima puno zanimanja i kreativnih pohoda.
Teška je riječ.
Možda će vam pomoći da je podijelite na tri dijela:
Multi, potencijal, i ista.
Također možete koristiti neki od drugih pojmova za istu ideju,
kao što su polimat, renesansna osoba.
Ustvari, u periodu Renesanse,
smatralo se idealnim ako ste vični u raznim disciplinama.
Barbara Sher nas naziva "skenerima."
Koristite koji god izraz želite, ili izmislite vlastiti.
Moram reći da je nekako ironično što se kao zajednica,
ne možemo složiti o jedinstvenom terminu.
(Smijeh)
Lako je vidjeti multipotencijalnost
kao ograničenje ili nesreću koju morate prevazići.
Ali ono što sam naučila kroz razgovor sa ljudima
i pisanje o tim idejama na mojoj web stranici,
je da je potrebna neizmjerna snaga kako biste bili ovakvi.
Navest ću tri
super moći multipotencijalista.
Jedan: sinteza ideja.
Znači, kombinovanje dvije ili više oblasti
i stvaranje nečeg novog u presjeku.
Sha Hwang i Rachel Binx su iskoristili zajedničko zanimanje
za kartografiju, vizualizaciju podataka, putovanja, matematiku i dizajn,
kada su osnovali Meshu.
Meshu je kompanija koja kreira unikatni nakit inspirisan geografijom.
Sha i Rachel su smislile ovu jedinstvenu ideju,
ne unatoč, već zbog njihove eklektične mješavine vještina i iskustava.
Inovacija se dešava na presjecima.
Odatle dolaze nove ideje.
A multipotencijalisti, sa svom svojom pozadinom,
mogu da pristupe većini tačaka presjeka.
Druga super moć multipotencijalista
je brzo učenje.
Kada multipotencijaliste nešto zanima,
jako smo tvrdokorni.
Posmatramo sve čega se možemo dočepati.
Također smo navikli na to da smo početnici,
jer smo toliko puta počeli iznova u prošlosti,
a to znači da se manje bojimo probati nove stvari
i istupiti iz naših zona komfora.
Štaviše, mnoge vještine se mogu prenijeti između disciplina,
i sve što smo naučili unosimo u svaku novu oblast koju dotičemo,
što znači da rijetko počinjemo od nule.
Nora Dunn je putnik i slobodni pisac.
Kao dijete je bila koncertni pianista, i razvila je nevjerovatnu sposobnost
mišićne memorije.
Danas, najbrže tipka od svih ljudi koje poznaje.
(Smijeh)
Prije nego što je postala pisac, Nora je bila finansijski planer.
Morala je naučiti o prodaji
kada je započela praksu,
a ta vještina joj danas pomaže u pisanju privlačnih ideja urednicima.
Rijetko je gubljenje vremena nešto što vas privlači,
iako na kraju odustanete.
Možda ćete primijeniti to znanje u skroz drugoj oblasti,
na način koji niste mogli ni zamisliti.
Treća super moć multipotencijalista
je adaptabilnost;
to jest, sposobnost pretvaranja u šta god je potrebno da budete
u datoj situaciji.
Abe Cajudo je nekada video režiser, nekada web dizajner.
nekada konsultant za Kickstarter, nekada nastavnik,
a nekada, izgleda, James Bond.
(Smijeh)
Vrijedan je jer dobro obavlja posao.
Čak je i više vrijedan jer može zauzeti razne uloge,
ovisno o potrebama klijenata.
Magazin Fast Company je identificirao adaptabilnost
kao najvažniju vještinu koju treba razviti kako biste napredovali
u 21. stoljeću.
Ekonomski svijet se mijenja tako brzo i nepredvidivo
da su pojedinci i organizacije koje se mogu usmjeriti
s ciljem odgovaranja potrebama tržišta, oni koji će zaista napredovati.
Sinteza ideja, brzo učenje i adaptabilnost:
tri vještine s kojima multipotencijalisti imaju puno iskustva,
i tri vještine koje bi mogli izgubiti ukoliko ih natjeramo da se fokusiraju.
Kao društvo, u interesu nam je da ohrabrimo multipotencijaliste
da budu kakvi jesu.
Danas imamo mnogo kompleksnih, multidimenzionalnih problema u svijetu,
i trebaju nam kreativni mislioci "izvan okvira" koji ih se mogu latiti.
Recimo da ste, u dubini duše, stručnjak.
Izašli ste iz maternice sa znanjem da želite biti pedijatrijski neurohirurg.
Ne brinite -- i sa vama je sve u redu.
(Smijeh)
U stvari, neki od najboljih timova su sačinjeni od stručnjaka
i multipotencijalista, u kombinaciji.
Stručnjak se može udubiti i primijeniti ideje,
dok multipotencijalista donosi širok spektar znanja u projekat.
To je divno saradnja.
Ali svi mi trebamo kreirati živote i karijere
koji su u skladu s tim kako funkcionišemo.
A nažalost, multipotencijaliste većinom potiču
da budu više kao njihove kolege stručnjaci.
E pa nakon što je sve rečeno,
ako ima ijedna stvar koju trebate upamtiti iz ovog predavanja,
nadam se da je ovo:
prihvatite vaš unutrašnji sklop, kakav god on bio.
Ako ste stručnjak u duši,
onda svakako postanite stručnjak.
Na taj način ćete najbolje obavljati posao.
Ali za multipotencijaliste u prostoriji,
uključujući vas koji ste možda tek
u zadnjih 12 minuta shvatili da ste to --
(Smijeh)
vama ću reći:
prihvatite vaše razne interese.
Pratite vašu radoznalost tim raznim smijerovima.
Istražite presjeke.
Prihvatanje našeg unutrašnjeg sklopa vodi do sretnijeg, više autentičnog života.
A možda je najvažnije --
multipotencijalisti, potrebni smo svijetu.
Hvala.
(Aplauz)