Acesta este Anna Hazare,
probabil cel mai tehnologizat activist din lume în prezent.
După înfățișare, nu v-ați da seama.
Hazare e un indian de 77 de ani, activist împotriva corupției
și militant pentru dreptate socială.
În 2011 a organizat o campanie importantă
împotriva corupției de zi cu zi din India,
un subiect pe care elita indiană preferă să-l ignore.
În campania sa a folosit toate tacticile tradiționale de bun urmaș al lui Gandhi.
A făcut greva foamei,
dar și-a dat seama între timp că poate acum, în secolul XXI,
greva foamei nu mai e suficientă.
Așa că a trecut la activismul pe mobil.
Primul lucru a fost să le spună oamenilor:
„Trimiteți-mi un SMS dacă susțineți campania mea anti-corupție.”
Așa că a trimis oamenilor un cod și a primit 80.000 de reacții.
Destul de respectabil.
Apoi s-a gândit: „Ia să-mi schimb tactica un pic.”
Așa că a spus: „Dați-mi un beep!”
Aceia dintre voi care au locuit în sudul global,
știți că beepul e esențial în cultura globală a telefoniei.
Văd în sală oameni care confirmă.
Oamenii dau mereu beep.
Dacă vă grăbiți la o întâlnire și vreți să anunțați că sunteți pe drum,
dați un beep.
Aveți un partener și vreți să-i spuneți „Mi-e dor de tine”, îi dați un beep.
Rețineți sfatul: în anumite culturi, dacă vrei să-i faci partenerului pe plac,
îl suni și închizi.
(Râsete)
Deci, de ce dau oamenii beep?
Ei bine, motivul e că încearcă să evite costurile unui apel sau mesaj.
Așadar, când Hazare a rugat oamenii să-i dea un beep,
câți oameni credeți că i-au dat?
35 de milioane!
A fost una din cele mai vaste acțiuni coordonate din istoria umană.
Remarcabil.
Asta reflectă forța extraordinară a clasei mijlocii din India
și puterea pe care o aduc telefoanele lor mobile.
Hazare s-a ales cu un uriaș fișier CSV cu numere de telefon mobil
pe care l-a folosit pentru a trimite oameni pe teren.
A scos sute de mii de oameni pe străzile din Delhi
pentru a protesta la scară națională împotriva corupției de zi cu zi din India.
E o poveste extraordinară.
Acesta sunt eu la 12 ani. Sper că vedeți asemănarea.
Și eu am fost activist, de fapt sunt activist de când mă știu.
Am avut o copilărie cam ciudată: am cutreierat toată lumea,
am întâlnit lideri mondiali, câștigători ai Premiului Nobel,
am discutat despre datoria lumii a treia, cum se numea pe-atunci, demilitarizare.
Eram un copil extrem de serios.
(Râsete)
Pe-atunci, în anii '90, aveam și eu un instrument tehnologizat:
faxul!
Faxul era instrumentul meu de activist.
La vremea aceea, era cea mai bună metodă de-a trimite mesaje către mai mulți oameni
în același timp.
Să vă dau un exemplu de campanie pe care am coordonat-o prin fax.
Era în ajunul Războiului din Golf.
Am organizat o campanie globală pentru a inunda hotelul...
Intercontinentalul din Geneva,
unde James Baker și Tariq Aziz s-au întâlnit în ajunul războiului
și am crezut că dacă îi voi inunda cu faxuri, voi opri războiul.
Așa cum vă așteptați, campania a fost un fiasco total.
Sunt multe motive,
dar e clar că un fax obosit din Geneva reprezenta o constrângere
în a transmite un mesaj multor oameni.
Așa că am continuat cu unelte mai bune.
Am co-fondat Avaaz, care utilizează Internetul pentru a mobiliza oamenii
și are acum aproape 40 de milioane de membri.
Acum conduc Purpose, care e centrul acestor mișcări coordonate de tehnologie.
Așadar, care e morala poveștii?
E cumva că faxul a fost eclipsat de telefonul mobil?
E vreo altă poveste despre determinism tehnologic?
Cred că e mai mult de atât.
Aș spune că în ultimii 20 de ani,
ceva fundamental s-a schimbat, nu doar tehnologia.
Aș spune că s-a petrecut o mutare fundamentală
în balanța puterii în lume.
Dacă întrebi orice activist cum trebuie înțeleasă lumea
va spune: „Privește unde e puterea, cine o deține, cum alternează.”
Cred că simțim cu toții că ceva major se întâmplă.
Henry Timms și cu mine - Henry coordonează mișcări sociale -
am început să vorbim și să ne gândim, cum să înțelegem această nouă lume?
Cum s-o descriem și să-i dăm un cadru mai folositor?
Am realizat că multe lecții descoperite în aceste mișcări
se aplică peste tot în lume, în multe sectoare sociale.
Vreau să vă prezint acest cadru:
puterea veche se întâlnește cu puterea nouă.
Vreau să vă vorbesc despre ce este puterea nouă în prezent.
Puterea nouă constă în participarea în masă și coordonarea membrilor
- acestea sunt elementele-cheie -
cu scopul de a declanșa o schimbare și a modifica urmările.
Vedem noua putere pretutindeni.
Acesta este Beppe Grillo, un blogger italian populist
care cu un aparat politic minim și doar cu ajutorul Internetului
a câștigat peste 25% din voturi în alegerile recente din Italia.
Acesta este Airbnb, care în doar câțiva ani
a dat peste cap industria hotelieră fără a deține un metru pătrat de proprietate.
Acesta este Kickstarter, care a strâns peste un miliard de dolari
de la mai mult de 5 milioane de oameni.
Cunoaștem aceste modele.
Surprinzătoare însă sunt similaritățile,
structurile acestor noi modele și cum diferă ele de vechea putere.
Să analizăm asta puțin.
Vechea putere e ca o monedă de schimb.
Noua putere e precum un curent.
Puterea veche e deținută de câțiva.
Puterea nouă nu e deținută de puțini, ci e făcută de mulți.
Puterea veche ține de descărcare, iar puterea nouă de încărcare.
Observați un set de caracteristici comune în media, politică sau educație.
Am vorbit puțin despre ce este noua putere.
Să vorbim și despre ce nu este.
Noua putere nu e pagina voastră de Facebook.
Vă asigur că a avea o pagină pe rețelele sociale permite la fel de mult download
ca și pe vremea radioului.
Întrebați-l pe dictatorul sirian Bashar al-Assad.
Vă asigur că pagina lui de Facebook nu a adoptat puterea participării.
Puterea nouă nu este implicit pozitivă.
Acesta nu e un argument normativ, noua putere are multe aspecte pozitive,
dar poate duce și la urmări nefaste.
Mai multă participare și coordonare afectează uneori rezultatele
și sperăm ca în unele domenii, spre exemplu, în medicină,
noua putere să nu se implice deloc.
În al treilea rând, noua putere nu e mereu câștigătoare.
De fapt, când aceste modele escalează,
observăm o represiune masivă din partea forțelor vechii puteri.
Priviți doar confruntarea epică dintre Edward Snowden și NSA.
Veți observa că doar unul din cei doi de pe ecran e în prezent în exil.
Așa că nu e deloc clar că noua putere va învinge inevitabil.
Dar țineți minte un lucru: suntem la începutul unei pante abrupte.
Vă gândiți la aceste modele de putere nouă;
sunt ca ideile acelea mărunte pe care le-a avut cineva cu ani în urmă
și care acum bulversează industrii întregi.
Așa că, ce e captivant la noua putere e că se alimentează singură.
Odată ce o experimentezi, aspiri la mai multă.
Să spunem că ai folosit o platformă de închiriere ca Lending Tree sau Prosper
și ai realizat că nu ai nevoie de o bancă. Cine ar vrea de fapt o bancă?
Așa că experiența te motivează,
te face să îți dorești mai multă participare
în mai multe aspecte ale vieții tale.
Asta formează un set de valori.
Am vorbit despre modelele puterii noi: Airbnb, Kickstarter.
Cât despre valori?
Aceasta e o schiță care explică noua putere.
Noua putere valorifică transparența mai mult decât orice.
E aproape o religie: credința că dacă aduci ceva la lumină,
îl faci mai bun.
Țineți minte că în secolul XX asta nu era deloc adevărat.
Se credea că gentlemenii trebuie să stea în spatele ușilor închise
și să ajungă la acorduri confortabile.
Noua putere valorifică guvernarea informală, bazată pe rețele.
Cei care cred în noua putere nu ar fi fondat Națiunile Unite,
indiferent de rezultat.
Noua putere valorifică participarea și ține la lucrurile făcute de noi.
Interesant, noua putere evită profesionalizarea și specializarea
tipice secolului XX.
Ce e interesant la aceste valori și modele al noii puteri
e cum se aplică ele organizațiilor.
Ne-am gândit la cum am putea împărți organizațiile
într-un grafic 2x2, cu valorile și modelele puterii noi,
să vedem unde stau diferite organizații.
Am început cu SUA. Iată ce am descoperit:
Prima companie e Apple.
În acest grafic am descris Apple ca o companie a puterii vechi.
Asta din cauza ideologiei.
Ideologia Apple este ideologia designerului perfecționist din Cupertino.
E despre acel lucru frumos, perfect, pogorându-se asupra noastră
în perfecțiune.
Nu valorifică transparența. De fapt, e foarte secretoasă.
Apple este una dintre cele mai de succes companii din lume.
Asta arată că poți avea succes și cu strategiile vechii puterii.
Dar am putea spune că acest model are punct slabe reale.
O comparație interesantă, cred eu,
este între campania lui Obama
și președinția Obama.
(Aplauze)
Îmi place de președintele Obama, a câștigat cu noua putere în spate,
a spus oamenilor că el e cel pe care îl așteptau.
Și-a finanțat campania din fondurile strânse de la lume.
Dar când a ajuns în funcție,
a guvernat mai mult sau mai puțin ca și ceilalți președinți.
Acesta e un trend interesant:
când noua putere devine cu adevărat puternică, ce se întâmplă?
Acesta e un cadru la care trebuie să ne raportăm propriile organizații:
să vedem unde stau și unde ar trebui să fie în cinci sau zece ani.
Și ce faci dacă reprezinți vechea putere?
Dacă gândești: noi suntem vechea putere, nu pățim nimic.
Privește pagina Wikipedia despre Enciclopedia Britannica.
Trebui să vă spun, e o lectură tristă.
Dar dacă ești puterea veche,
cel mai important lucru e să te ocupi singur, înainte să te ocupe alții.
Imaginează-ți că cei mai mari sceptici ai tăi sunt grupați în inima organizației,
pun cele mai dure întrebări și văd totul din interior.
Întreabă-i dacă le place ce văd și dacă modelul trebuie schimbat.
Iar dacă ești noua putere?
Noua putere e cumva echivalentul gloriei?
Aș spune că nu.
Cred că sunt provocări reale pentru noua putere în primele faze.
Să luăm Occupy Wall Street ca exemplu.
Occupy a fost un exemplu incredibil al noii puteri, cel mai pur exemplu.
Totuși a eșuat să se consolideze.
Energia pe care a creat-o a fost bună pentru faza „meme”,
dar au fost așa dedicați participării, că nu au făcut nimic concret.
De fapt acel model arată că provocarea pentru noua putere e aceasta:
cum folosești puterea instituțională fără să fii instituționalizat?
La polul opus e Uber.
Uber e un model minunat și dimensionabil al noii puteri.
Rețeaua devine zilnic mai densă.
Ce e interesant la Uber este că nu a adoptat valorile puterii noi.
Acesta e un citat recent al directorului Uber:
„Odată ce ne descotorosim de tipul din mașină” - referindu-se la șofer -
„Uber va fi mai ieftin”
Modelele noi puteri supraviețuiesc sau mor în funcție de forța rețelelor lor,
dacă șoferii și clienții chiar cred în acest model.
Nu sunt exemple perfecte de la cap la coadă,
ci depind de rețea.
Așadar, provocarea - tocmai de asta nu e surprinzător -
este că șoferii Uber formează o uniune.
E extraordinar.
Șoferii Uber se aliază contra Uber.
Provocarea pentru Uber - nu e o situație ușoară pentru ei -
este că sunt prinși într-o suprastructură a puterii vechi.
Au strâns mai mult de un miliard de dolari pe piață.
Piața așteaptă un ramburs financiar,
iar acesta e obținut prin exploatarea clienților și a șoferilor
pentru din ce în ce mai mult profit, pe care să-l dai investitorilor.
Marea întrebare despre viitorul noii puteri este, în opinia mea:
Se va transforma în vechea putere?
Se vor întoarce elitele către veche putere și vor exploata?
Sau baza noii puteri va reacționa?
Va fi următorul Uber deținut de șoferii Uber?
Cred că asta e o întrebare structurală foarte interesantă.
Gândiți-vă la noua putere ca fiind mai mult decât o entitate
care oferă consumatorilor o experiență mai bună.
Ce aștept eu de la noua putere e să nu devină o insulă.
În prezent avem probleme structurale majore
care ar beneficia enorm de participarea în masă și coordonarea
pe care noua putere știe să le genereze.
Avem mare nevoie ca reprezentanții noii puteri să-și îndrepte
energia și puterea către problemele bunurilor publice, cum le spun economiștii
care nu sunt pe piețele unde se găsesc ușor investitori.
Cred că dacă putem face asta, am putea schimba radical
nu doar impresia oamenilor că dețin putere
- cred că acesta e cel mai minunat lucru la noua putere:
oamenii se simt mai puternici -
dar putem de asemenea să schimbăm modul în care ne raportăm unul la altul
și în care ne raportăm la autoritate și instituții.
Pentru mine, acesta e un lucru care merită cu siguranță încercat.
Vă mulțumesc mult!
(Aplauze)