זהו ענא האזארה
וענא האזארה הוא אולי הפעיל הדיגיטלי
המתקדם ביותר בעולם כיום.
ולפי מראהו החיצוני, לא תדעו זאת.
האזארה הוא פעיל הודי בן 77 שנלחם בשחיתות ופועל למען צדק חברתי
וב-2011 הוא ניהל מערכה רחבה
נגד השחיתות היום יומית בהודו,
נושא שהאליטות ההודיות אוהבות להתעלם ממנו.
כחלק ממערכה זאת,
הוא השתמש בכל השיטות המסורתיות
כמצופה מאיש ארגון ברוח גנדי.
הוא פתח בשביתת רעב,
והאזארה הבין באמצעות הרעב שלו,
שאולי הפעם,
במאה ה-21,
שביתת רעב לא תספיק.
אז הוא החל להשתעשע באקטיביזם סלולארי.
ראשית הוא אמר לאנשים:
"למה שלא תשלחו לי הודעה אם אתם תומכים
במערכה שלי נגד שחיתות?"
זה מה שהוא עושה. הוא נתן לאנשים תוכנה קטנה,
וכ-80,000 איש עשו זאת.
מכובד למדי.
אבל אז הוא החליט:
"הבה ואשפר מעט את השיטות שלי."
הוא אומר: "למה שלא תשאירו לי שיחה שלא נענתה?"
אלה מכם שחיו בחצי הכדור הדרומי
יודעים ששיחות שלא נענו
הן חלק חשוב מאד בתרבות הסלולארית הגלובאלית.
אני רואה שאנשים מהנהנים.
אנשים משתמשים כל הזמן בשיחות שלא נענו:
אם אתם מאחרים לפגישה
ורוצים להודיע שאתם בדרך,
אתם משאירים שיחה שלא נענתה.
אם אתם במערכת יחסים ורק רוצים לומר "אני מתגעגע",
אתם משאירים שיחה שלא נענתה.
אז קבלו עצת "דייטינג" קטנה:
בתרבויות מסוימות,
אם אתם רוצים לשמח את בן הזוג,
אתם מתקשרים ומנתקים.
מדוע אנשים משאירים שיחות שלא נענו?
הסיבה היא, כמובן,
שהם מנסים להימנע מחיובים
עבור שיחות רגילות ומשלוח הודעות.
אז כשהאזארה ביקש מאנשים להשאיר לו שיחה שלא נענתה,
הבה ננחש, כמה אנשים עשו זאת ?
שלושים וחמישה מיליון איש.
מדובר בפעולה מתואמת מהנרחבות ביותר בהיסטוריה האנושית.
פשוט יוצא מן הכלל.
וזה משקף את הכוח הבלתי-רגיל של מעמד הביניים המתפתח של הודו
ואת העוצמה שמעניקים לו הטלפונים הסלולאריים.
אבל הוא השתמש בזה,
האזארה נשאר עם קובץ ענק של מספרי טלפון סלולאריים,
והוא השתמש בזה כדי לפרוש בשטח
כוח אנושי אמיתי
ולהוציא מאות אלפי אנשים לרחובות דלהי
כדי להעלות את השחיתות היום-יומית על סדר היום הלאומי של הודו.
זה סיפור מדהים ביותר.
זה אני, בגיל 12.
אני מקווה שאתם רואים את הדמיון.
וגם אני הייתי פעיל,
והמשכתי להיות פעיל כל חיי.
הייתה לי ילדות משונה מאד,
שוטטתי לי בעולם,
פגשתי מנהיגים וחתני פרס נובל,
שוחחתי עימם על חובות העולם השלישי,
כפי שזה נקרא אז,
ועל סוגיות של פירוז.
הייתי ילד מאד, מאד רציני.
ובזמנו,
בשנות ה-90 המוקדמות,
היה לי כלי טכנולוגי חדשני משלי:
הפקס.
והפקס היה אמצעי האקטיביזם שלי.
באותם זמנים זו היתה הדרך הטובה ביותר
להעביר מסר להרבה אנשים.
בבת-אחת.
אתן לכם דוגמה אחת לקמפיין פקס שניהלתי.
היה זה ערב מלחמת המפרץ
ואני ארגנתי מערכה עולמית במטרה להציף את מלון
ה"אינטרקונטיננטל" בז'נבה,
היכן שג'יימס בייקר וטאריק עזיז
נפגשו ערב המלחמה,
ואני חשבתי שאם אוכל להציפם בפקסים,
נמנע את המלחמה.
ובכן, שלא במפתיע,
הקמפיין ההוא נחל כשלון חרוץ.
יש הרבה סיבות לכך,
אבל אין ספק בכך שמכשיר פקס בודד בז'נבה
היווה מגבלת רוחב פס
מבחינת היכולת להעביר מסר להרבה אנשים.
בהמשך, גיליתי כלים טובים יותר.
הייתי שותף מייסד של אתר "אוואז", שמגייס אנשים באמצעות האינטרנט
ושכעת חברים בו כמעט 40 מיליון איש,
והיום אני עומד בראש "מטרה", שמשמש בית לסוגים אלה של
תנועות מונעות-טכנולוגיה.
אז מהו מוסר ההשכל של הסיפור?
האם מוסר ההשכל של הסיפור הוא,
שהטלפון הנייד מאפיל על הפקס?
האם זהו סיפור נוסף של דטרמיניזם טכנולוגי?
אני טוען שמדובר ביותר מזה.
אני טוען שב-20 השנים האחרונות,
השתנה משהו הרבה יותר עמוק,
מעבר לחידושים הטכנולוגיים.
לטעמי, התרחשה תזוזה יסודית
במאזן הכוחות
בעולם.
שאלו כל פעיל איך יש להבין את העולם,
והוא יענה: "חפשו איפה הכוח,
"בידי מי הוא ואיך המאזן שלו משתנה."
ואני חושב שכולנו חשים שקורה משהו גדול.
אז הנרי טימס ואני --
גם הנרי עוסק בהקמת תנועות חברתיות --
שוחחנו יום אחד והתחלנו לחשוב,
איך אפשר להבין את העולם החדש הזה,
איך אפשר לתאר אותו
ואיך יוצרים לו מסגרת שתאפשר להפיק ממנו תועלת?
כי תפשנו שהרבה מהלקחים שהפקנו מן התנועות
ניתן ליישם בכל רחבי העולם
במגזרים רבים בחברה שלנו.
אז אני רוצה להציג לכם מסגרת זו:
כוח ישן, הכר את הכוח החדש.
ואני רוצה לתאר לכם מהו הכוח החדש כיום.
כוח חדש הוא הפרישה
של שיתוף המונים ושיתוף-פעולה עמיתי -
אלה שני מרכיבי המפתח -
כדי לחולל תוצאות של שינוי ותזוזה.
ואנחנו רואים כוח חדש בכל מקום.
זהו בפה גריו
הוא היה בלוגר איטלקי עממי
שעם מנגנון פוליטי מזערי וכמה כלים מקוונים בלבד,
זכה ביותר מ-25% מהקולות
בבחירות האחרונות באיטליה.
זהו אתר "אייר-בי-אן-בי",
שבתוך שנים ספורות
שיבש באופן קיצוני את תעשיית המלונאות,
ואין בבעלותו אפילו מטר מרובע של נדל"ן.
זהו אתר "קיקסטארטר",
שכידוע, גייס מעל מיליארד דולר
מיותר מחמישה מיליון אנשים.
אנו אמנם מכירים את כל המודלים הללו.
אבל מה שבולט כאן הם המאפיינים המשותפים,
ההיבטים המבניים של המודלים החדשים הללו
וכיצד הם שונים מן הכוח הישן.
הבה נתעמק בזה מעט.
הכוח הישן מוחזק כמו כסף.
הכוח החדש פועל כמו זרם.
הכוח הישן נמצא ברשותם של מעטים.
הכוח החדש לא מוחזק בידי מעטים, אלא נוצר ע"י רבים.
הכוח הישן קשור להורדות,
והכוח החדש - להעלאות.
ואתם יכולים לראות מערכת שלמה של מאפיינים שניתן לזהות,
בין אם זה בתקשורת או בפוליטיקה או בחינוך.
אז דיברנו קצת על מהו כוח חדש.
הבה נדבר, לשניה, על מהו לא כוח חדש.
כוח חדש הוא לא דף הפייסבוק שלכם.
אני מבטיח לכם שהעובדה שיש לכם אסטרטגיית מדיה חברתית
נותנת לכם את אותו "נפח הורדות"
שהיה לכם בתקופה בה האזנתם לרדיו.
אתם מוזמנים לשאול את הדיקטטור הסורי בשאר אסד,
אני מבטיח לכם שדף הפייסבוק שלו
לא אימץ את כוחה של ההשתתפות.
כוח חדש אינו חיובי מיסודו.
למען האמת, אנו לא מייצרים פה טיעון נורמטיבי,
יש הרבה היבטים חיוביים בכוח חדש,
אבל הוא יכול לגרום גם לתוצאות שליליות.
יותר השתתפות, יותר שיתוף פעולה עמיתי,
לעיתים מעוותים את התוצאות
וישנם כמה דברים,
כמו למשל, היבטים בתחום הרפואה
שאנחנו לא רוצים שכוח חדש יתקרב אליהם.
ושלישית, כוח חדש אינו המנצח המובן מאליו.
למען האמת, שלא במפתיע,
ככל שהמודלים הללו של כוח חדש תופסים צורה,
ניתן לראות תגובת נגד אדירה
מצד בעלי הכוח הישן.
שימו לב למאבק האיתנים המעניין הזה
שמתרחש ברגעים אלה בין אדוארד סנואדן ל-NSA.
שימו לב שרק אחד משני האנשים בשקף זה
נמצא בגלות ברגעים אלה.
וכך, זה לא לגמרי ברור
שכוח חדש הוא המנצח הברור מאליו.
עם זאת, זכרו דבר אחד:
אנחנו נמצאים בתחילה של עקומה מאד תלולה.
אז אתם חושבים על כמה מהמודלים האלה של כוח חדש, כן?
רק לפני כמה שנים הם היו
בבחינת הרעיונות הפרטיים של מישהו,
ועכשיו הם משבשים תעשיות שלמות.
על כן, מה שמעניין בכוח חדש,
זו הדרך שבה הוא מזין את עצמו.
ברגע שחווית כוח חדש,
אתה נוטה לצפות ולרצות אותו יותר.
הבה נאמר שהשתמשתם במערכת הלוואות עמית לעמית
כמו "Lending Tree" או "Prosper",
ואז הבנתם שאתם לא צריכים את הבנק,
ומי רוצה את הבנק, נכון ?
וכך, הניסיון הזה נוטה להעניק לך אומץ
זה נוטה לגרום לך לרצות יותר השתתפות
ביותר ויותר מהיבטי חייך.
ומה שהמצב הזה מקדם זו
מערכת של ערכים.
דיברנו על המודלים
שכוח חדש יצר -
אתרים כמו Airbnb ו-Kickstarter.
מה לגבי הערכים ?
זוהי טיוטה מוקדמת
של איך שערכי כוח חדש נראים.
מבחינה ערכית כוח חדש מעדיף שקיפות על פני כל דבר אחר.
כמעט כמו אמונה דתית בשקיפות.
האמונה שאם תכוון אלומת אור על דבר מסוים,
מצבו ישתפר.
וזכרו שבמאה ה-20 זה בכלל לא היה המצב.
אנשים חשבו שהדבר הנכון לעשות הוא לשבת מאחורי דלתיים סגורות
ולהגיע להסכמים נוחים.
כוח חדש מעדיף שלטון מרושת ולא רשמי.
כוח חדש מעולם לא היה ממציא את האו"ם בימינו אנו,
לטוב ולרע.
כוח חדש מעריך השתתפות,
וכוח חדש דוגל בשיטת עשה-זאת-בעצמך.
למען האמת, מה שמעניין בכוח חדש
זה שהוא מטשטש דברים כמו התמקצעות
ומומחיות שהיו
"שיא האופנה" במאה ה-20.
אז מה שמעניין
בערכי הכוח החדש ובמודלים של כוח חדש
הוא משמעותם עבור ארגונים.
אז השקענו מעט זמן בחשיבה,
איך אנחנו יכולים למקם את הארגונים האלה
על מערכת הצירים הזו,
כשאנו מסתכלים על ערכי כוח חדש
ומודלים של כוח חדש
ורואים היכן אנשים מתמקמים.
התחלנו עם ניתוח של ארה"ב,
והנה לכם כמה ממצאים מעניינים.
המקרה הראשון הוא חברת "אפל".
במסגרת זו, תיארנו את אפל
כחברת כוח ישן.
זאת בגלל האידאולוגיה,
התפישה השלטת של אפל
היא השאיפה לשלמות של
מתכנני המוצרים מקופרטינו.
התרכזות מוחלטת ביצירת הדבר היפה והמושלם הבא שיגיע אלינו
באופן מושלם.
כחברה אפל לא מעריכה שקיפות.
למען האמת, יש לה נטיה חזקה לסודיות.
עכשיו, אפל היא אחת החברות המצליחות ביותר בעולם.
הדבר מראה לנו שעדיין אפשר
לאחוז באסטרטגיית כוח ישן ולהצליח.
אולם, בהחלט ניתן לטעון כי במודל זה קיימות נקודות חולשה.
אני חושב שהשוואה מעניינת נוספת
ניתן לערוך בין הקמפיין של אובמה
לנשיאותו של אובמה.
(מחיאות כפיים)
עכשיו, אני מחבב את הנשיא אובמה,
אבל הוא רץ לנשיאות עם תמיכה של כוח חדש, נכון ?
והוא אמר לאנשים,
אנחנו האנשים שחיכינו להם.
והוא השתמש במימון המונים
כדי להניע את הקמפיין.
אולם, כשהוא התחיל את כהונתו,
הוא התנהל פחות או יותר כמו כל הנשיאים שקדמו לו.
זוהי מגמה מאד מעניינת,
כשכוח חדש נהיה עוצמתי,
מה קורה ?
אז זוהי המסגרת שעליכם לבחון
ולהרהר בה כשהארגון שלכם
נמצא בה.
וחשבו היכן הארגון אמור להיות
בעוד חמש או עשר שנים.
אז מה אתם עושים אם אתם כוח ישן ?
ובכן, אם אתם שם, בכוח הישן, יושבים וחושבים,
"זה לא יקרה לנו".
אז אני מציע שתקראו את ערך הויקיפדיה של אנציקלופדיית בריטניקה.
הרשו לי לומר לכם, זו קריאה מעציבה למדי.
אבל אם אתם כוח ישן,
הדבר החשוב ביותר שאתם יכולים לעשות הוא להשתלט על עצמכם
לפני שאחרים ישתלטו עליכם,
לפני שתיכבשו.
דמיינו שקבוצה של המבקרים הגדולים ביותר שלכם
יושבים בליבו של ארגונכם
ושואלים את השאלות הקשות ביותר
והם יכולים לראות את כל המתרחש בתוך ארגונכם.
ושאלו אותם "האם אתם מרוצים ממה שאתם רואים ?"
ו"האם עלינו לשנות את שיטת הפעולה שלנו?"
מה אם אתם שייכים לכוח החדש ?
האם כוח חדש פשוט נישא על כנפי התהילה ?
אני טוען שלא.
לטעמי, ישנם אתגרים מאד ברורים
לכוח חדש בשלב זה של חבלי לידתו.
הבה נבחן לרגע את דוגמת תנועת "Occupy Wall Street".
אוקיופיי הייתה דוגמא נהדרת לכוח חדש,
הדוגמא הטהורה ביותר של כוח חדש.
אך היא לא הצליחה להתגבש ולהתייצב.
אז האנרגיה שהיא יצרה
פעלה מצוין בשלב הרעיוני-תרבותי,
אבל הם היו כה מחויבים להשתתפות,
עד שהם כשלו ברמת העשיה הממשית.
ולמען האמת משמעות המודל הזה
היא שהאתגר העומד בפני כוח חדש הוא:
איך משתמשים בכוח הממסדי העומד לרשותכם
מבלי להפוך לממסד עצמו ?
בצד השני של הספקטרום נמצאת "Uber".
אובר היא מודל מדהים
וקל מאד לדירוג של כוח חדש.
הרשת הזו נהיית דחוסה יותר ויותר
מיום ליום.
אבל מה שבאמת מעניין לגבי Uber הוא
שהיא לא באמת אימצה את ערכי הכוח החדש.
זהו ציטוט אמיתי מפיו של מנכ"ל אובר שאמר לאחרונה:
"ברגע שניפטר מהבחור במכונית" - הוא מתכוון לנהגים -
"אובר תהיה זולה יותר."
עכשיו, מודלים של כוח חדש חיים ומתים
לפי עוצמתן של הרשתות שלהם.
הם תלויים במידת האמון שהנהגים והצרכנים
שמשתמשים בשירות רוחשים לו.
זאת, משום שלא מדובר בהפעלת שאיפה לשלמות בשיטת מעלה-מטה,
אלא מדובר בהתמקדות ברשת.
ולכן האתגר הוא,
וכאן תראו למה זה לא מפתיע בכלל,
שנהגי אובר החלו להתאגד.
זה יוצא מן הכלל.
הנהגים של אובר פונים נגדה.
והאתגר שעומד בפני אובר -
זהו לא מצב פשוט עבורם -
הוא שהם שבויים בתפישה ישנה
שהיא למעשה כוח ישן.
הם גייסו יותר ממיליארד דולר בשוקי ההון.
השווקים הללו מצפים לתמורה פיננסית,
והדרך בה מקבלים תמורה זו
היא על ידי סחיטה הולכת וגוברת
של הלקוחות והנהגים
כדי לייצר עוד ועוד ערך
והעברת הערך הזה חזרה למשקיעים.
אז השאלה הגדולה לגבי עתידו של כוח חדש היא מבחינתי:
האם הכוח הישן יעלה שוב ?
האם אליטות הכוח החדש פשוט יהפכו
לאליטות כוח ישן ויתחילו לסחוט ?
או שבסיס הכוח החדש ייצר תגובת נגד ?
האם אובר הבאה
תהיה בבעלות משותפת של הנהגים ?
אני חושב שזו תהיה שאלה מבנית
מאד מעניינת.
לסיום, חשבו על כוח חדש
כעל משהו שהוא יותר
מישות שמספקת קנה מידה לדברים
שמשפרת מעט את חוויית הצריכה שלנו.
אני קורא לכוח החדש
לא להפוך לאי.
קיימות בעיות מבניות קשות בעולמנו
שההתמודדות עימן יכולה להרוויח רבות
מדברים כמו שיתוף המונים
ושיתוף פעולה עמיתי
שאנשי הכוח החדש
מצטיינים ביצירתם.
ואנו זקוקים נואשות לכך שהם יפנו את מרצם וכוחם
לבעיות גדולות בתחום שכלכלנים מכנים
מוצרים ציבוריים או טובת הכלל,
שנמצאים לרוב מחוץ לשווקים
בהם ניצן למצוא בקלות משקיעים.
אני חושב שאם נוכל לממש זאת,
אולי נוכל לשנות באופן מהותי
לא רק את תפישתם של בני אנוש לגבי כוחם ועשייתם -
כי אני חושב שזה הדבר הנפלא ביותר לגבי כוח חדש,
שאנשים מרגישים עוצמתיים יותר -
אלא נוכל לשנות גם
את הדרך בה אנו מתייחסים אחד לשני
והדרך בה אנו מתייחסים לסמכות ולממסד.
ולטעמי זה משהו שללא ספק
שווה להתאמץ ולנסות.
תודה רבה לכם
(מחיאות כפיים)