Останнім часом
деякі білі чоловіки та темношкірі жінки
змінили свої аватари в Твіттері
або зображення в мережі.
Вони не змінили зміст профілів,
вони продовжували писати звичайні твіти,
але білі чоловіки раптово зауважили,
що їх постійно називали
расистським словом на букву "н",
і в мережі в їхню сторону
з'являлось багато дошкульних коментарів.
Тоді як становище темношкірих
жінок суттєво покращилося.
Якщо б ви були п'ятирічною дитиною,
ваш Інтернет, в основному,
складався б із цуценят та фей,
а ще іноді з фей, які
роз'їжджають на цуценятах.
І таке буває. Погугліть.
Але більшість знає, що Інтернет
може бути незугарним місцем.
Я не говорю зараз
про расистські суперечки,
які, як я гадаю,
корисні для нашої демократії.
Я говорю про бридкі особисті напади.
Можливо, це трапляється і з вами,
але удвічі вірогідніше, а то й більше,
що страждають від такого
відношення жінки, люди не білого кольору шкіри
та геї, чи ті та інші одразу.
Власне, поки я готувала виступ,
я знайшла в Твіттері аккаунт @SallyKohnSucks.
В біографії було вказано,
що я "чоловіконенависниця
та активна лесбійка, яка в кар'єрі досягла
тільки поширення
своєї збоченої сексуальності".
Що, зрештою, тільки на третину правда.
Кажу ж, брехня! (Сміх)
Але, серйозно, ми все говоримо,
що ненавидимо це лайно.
Питання в тому, чи можемо
ми самі чимось пожертвувати,
щоб змінити ситуацію.
Я не пропоную відмовитися від Інтернету.
Я пропоную змінити ставлення
до переходу за посиланнями,
бо перехід за посиланням -
це публічна дія.
Це вже не так.
Зараз кілька могутніх еліт
контролюють медіапростір,
а більшість людей вже не є
просто пасивними слухачами.
У щораз більшому об'ємі, всі ми - це ЗМІ.
Раніше я думала, а, нехай, я одягнуся,
накладу багато макіяжу,
піду на телебачення
і буду говорити про новини.
Це і буде публічна дія створення новин.
Після того я піду додому,
буду сидіти в Інтернеті
і читати Твіттер,
тобто поглинати інформацію особисто.
Так, звичайно. Адже я в піжамі.
Це не так.
Усе, що ми пишемо в блозі, в Твіттері,
все, що ми переглядаємо за посиланнями, -
все це і створює медіапростір.
Зараз ми самі стаємо
новими редакторами.
Ми вирішуємо, що варте уваги,
на основі того, чому
ми приділяємо нашу увагу.
Так наразі працює медіа.
Існують приховані алгоритми,
які вирішують,
що тобі краще дивитися,
що всім нам дивитися,
ґрунтуючись на наших переходах
за посиланнями,
і це, в свою чергу,
створює нашу культуру.
Троє з п'яти американців вважають,
що в країні існує проблема невихованості.
Але я передбачу, що троє з п'яти
американців переходять за такими ж
образливими і такими, які поширюють чутки, дешевими посиланнями,
які підживлюють собою
потворні пориви нашого суспільства.
Метою все більш гамірного медіапростору
є змусити почути цей шум,
а тиранія шуму
породжує тиранію мерзенності.
Так бути не повинно.
Ні.
Ми можемо змінити такий стан справ.
Для початку ми можемо
зробити дві речі.
Перше: не стійте осторонь, коли хтось страждає.
Якщо когось ображають в мережі, зробіть щось.
Це ваш шанс бути героєм.
Говоріть. Розмовляйте.
Будьте хорошою людиною.
Замініть негатив позитивом.
І друге: ми повинні перестати
тиснути на посилання-приманки
з вульгарним змістом.
Якщо вам не подобаються
історії про Кардашьян
24 години 7 днів на тиждень,
перестаньте натискати на посилання
з грудьми Кім Кардашьян.
Я знаю, що ви робите це. (Оплески)
Та й ви теж.
Ось, що я хочу сказати, наприклад:
якщо вам не подобаються
політики, які ображають один одного,
перестаньте клікати на історії
про те, як представник однієї партії
ображає політика з іншої партії.
Натиснувши на новину про аварію потяга,
ви просто ллєте бензин по ньому.
Усе стає гірше, і вогонь поширюється.
Згорає вся наша культура.
Те, що отримує більше переглядів, те і перемагає.
І якщо це так, то ми повинні самі надавати форму світу,
обираючи посилання.
Оскільки вибір посилання - це публічна дія.
Тому вибирайте посилання відповідально. Дякую.
(Оплески)