Как си представяте живота на един учен?
Скучен и монотонен,
прекарвайки безкрайни часове в лабораторията
без социална комуникация?
Може би за някои, но не и за Тихо Брахе.
Този учен от 16-ти век, който с точност предвижда движението на планетите
и каталогизира стотици звезди преди да бъде открит телескопа,
също така има живот от космически мащаб.
Тихо Брахе е роден през 1546 г. в семейство на датски благородници,
но на двегодишна възраст е отвлечен и отгледан от чичо си.
Родителите му нямали нищо против.
Тихо е трябвало да стане адвокат,
но след като наблюдава слънчево затъмнение на 13 години,
той започва да прекарва повече време
с преподавателите по математика и науки,
които го научават на изкуството на небесното наблюдение.
До времето, когато чичото на Тихо го праща в Германия след няколко години,
той вече е загубил интерес да учи право,
а вместо това чете книги по астрономия,
подобрява инструментите си
и води подробни бележки за нощното небе.
Не минава много време докато неговите измервания
стават по-точни от тези в книгите му.
Докато е в Германия, Тихо влиза в спор
с друг студент на едно парти,
за математическа формула,
който води до дуел с мечове
и Тихо загубва голяма част от носа си.
След това казват, че е носил
реалистична протеза от злато и сребро,
която залепвал на лицето си.
За щастие, Тихо нямал нужда от носа си,
за да продължи астрономическата си работа.
Той продължава да изучава нощното небе
и да създава всякакви инструменти,
включително и квадрант с размерите на сграда за измерване на
ъглите на звездите.
След месеци на внимателни наблюдения
Тихо открива нова звезда
в съзвездието Касиопея.
Публикуването на това откритие му дава статут на рок звезда
и му предоставя научни позиции из цяла Европа.
Искайки да го запази вкъщи,
кралят на Дания предлага да даде на Тихо
свой собствен остров с възможно най-новата обсерватория.
Наречена Ураниборг и струваща около 1% от целия бюджет на Дания,
тази обсерватория е по-скоро замък,
съдържащ официални градини,
стаи за семейството, персонала и гостуващите кралски особи,
както и подземна част само за огромните инструменти.
Тихо също построява хартиена фабрика и печатница
за публикуване на своите трудове
и лаборатория за изучаване на алхимия.
Тъй като нито един замък няма да е завършен
без забавления,
Тихо назначава джудже-ясновидец
на име Джеп като придворен шут.
Тихо живее на острова си,
изучавайки и купонясвайки в продължение на около 20 години.
Но след като се скарва с новия датски крал,
той приема покана от Свещения римски император
да стане официален императорски астроном в Прага.
Там той среща друг известен астроном Йоханес Кеплер,
който става негов асистент.
Работата на Кеплер го заинтригува,
но Тихо пази своите открития
и двамата често влизат в сериозни спорове.
През 1601, Тихо присъства на официален банкет,
където изпива доста,
но е прекалено възпитан, за да напусне масата и да се облекчи,
решавайки да се стиска вместо това.
Това се оказва лоша идея,
тъй като той бързо развива инфекция на пикочния мехур
и умира след няколко дни.
Но около 400 години след неговата смърт,
Тихо все още крие някои изненади.
Когато тялото му е ексхумирано и изследвано през 2010,
легендарният нос от злато и сребро
не е намерен,
като химическите следи предполагат,
че той по-скоро е носел по-обикновен нос от месинг.
Мустаците на Тихо също така е открито,
че съдържат необичайно високо съдържание на отровен живак.
Дали е от лекарството, използвано за третиране на инфекцията му?
Остатък от алхимичните му експерименти?
А може би сприхавият му колега Йоханес Кеплер
го отравя, за да се добере до информацията му?
Може би никога няма да научим,
но следващия път, когато решите, че учените водят скучен живот,
поровете малко по-надълбоко.
Завладяваща история може да е точно под носа ви.