מתי שהוא בתחילת שנות ה 50 של המאה ה 18,
אדם בן 22 בשם בנג'מין בנקר
ישב וגילף גלגלי שיניים וצירים מעץ.
הוא חיבר את החלקים יחד
כדי ליצור את המנגנון המורכב של שעון מצלצל
שבתקווה, יצלצל כל שעה.
לעזרתו עמדו רק שעון כיס להשראה
והחישובים שלו.
ועדיין, ההנדסה העדינה שלו עבדה.
שעונים מצלצלים כבר היו קיימים במשך מאות שנים,
אבל השעון של בנקר אולי היה הראשון שנוצר באמריקה,
והא משך מבקרים מוקסמים מרחבי המדינה.
להדגמת הגאונות שלו,
השעון המשיך לצלצל במשך כל חייו.
הוא נולד ב-1731 לעבדים ששוחררו בחווה בבולטימור, מרילנד,
מהימים המוקדמים שלו,
בנקר הצעיר היה אובססיבי למתמטיקה ומדע.
והרעב שלו לידע רק גדל כשהוא לימד את עצמו אסטרונומיה,
מתמטיקה,
הנדסה,
ומדעי הטבע.
כבוגר, הוא השתמש באסטרונומיה כדי לחזות בדיוק
ארועים ירחיים וסולריים,
כמו ליקוי חמה ב-1789,
ואפילו השתמש בכישורי המתמטיקה שלו לתכנון קרקע.
הכשרונות האלו לכדו את עיניי איש העסקים המקומי, אנדרו אליקוט,
שגם היה הסוקר הראשי של ארצות הברית.
אליקוט הכיר בכישוריו של בנקר ב-1791,
ומינה אותו כעוזר בעבודה על פרוייקט יוקרתי חדש,
תיכנון המתווה של הקפיטול הלאומי.
בינתיים, בנקר הפנה את מוחו המבריק לחקלאות.
הוא השתמש במומחיות המדעית שלו כדי לפתח שיטות חקלאיות חדשות
בחוות הטבק של משפחתו.
ההתעניינות שלו בעולם הטבע
הובילה גם לחקר מחזור החיים של הארבה.
אז ב-1792, בנקר התחיל לפרסם לוחות שנה.
הם סיפקו מידע שנתי מפורט על מחזורי שמש וירח,
תחזיות מזג אויר,
טבלאות שתילה וזמני גאות.
בנקר שלח עותק כתוב של לוח השנה שלו
למזכיר המדינה של ורג'יניה, תומאס ג'פרסון.
זה היה עשור לפני שג'פרסון הפך לנשיא.
בנקר כלל מכתב שמפציר בג'פרסון
"לאמץ כל הזדמנות להשמיד
"רעיונות ודעות מוטעים ומגוחכים"
שגרמו לדעות קדומות נגד אנשים שחורים.
ג'פרסון קרא את לוח השנה וכתב חזרה תשבוחות לעבודתו של בנקר.
התכתובת של בנקר עם הנשיא העתידי
נחשבת היום לאחד התיעודים הראשונים
של מכתב מחאה לזכויות אזרח בארצות הברית.
במשך שארית חייו, הוא נלחם למען מטרה זו,
והפיץ את התנגדותו לעבדות בכתיבתו.
ב-1806 בגיל 75,
בנקר מת לאחר חיים של מחקר ואקטיביזם.
ביום הלוויתו, ביתו נשרף באופן מסתורי,
ורוב עבודת חייו,
כולל השעון המצלצל, הושמדו.
למרות זאת, המורשת שלו ממשיכה לחיות.