Ихтиология,
науката за рибите.
Звучи като дълга, отегчителна дума,
но всъщност е доста вълнуваща,
защото ихтиологията е единствената "логия",
с акронима "иоло (yolo)"
(Смях)
Вие "печените" от публиката
вече знаете, YOLO е съкращение на "живееш само веднъж".
И защото имам само един живот,
ще го прекарам така, както винаги съм мечтал:
да виждам скритите чудеса на света и да откривам нови видове.
И това е, което ще направя.
В последните години фокусът ми за търсене на нови видове е насочен към пещерите.
Оказва се, че там има много нови видове пещерни риби.
Просто трябва да знаеш къде да търсиш,
а също и да си малко по-слабичък.
(Смях)
От пещерните риби мога да науча много за биологията и геологията като цяло.
Научавам как земните маси около тях са се променяли и движили
по засядането им в тези малки дупки.
По тяхната слепота научавам и за еволюцията на зрението.
Рибите имат очи, които принципно са същите като нашите,
както и на всички гръбначни. Всеки път, когато даден вид риба
започне да се адаптира към тъмна и студена пещера
в продължение на много поколения те загубват очите и зрението си.
Накрая става пещерна риба без очи като тази тук.
Пещерните видове риба се отличават по развитието си
и всяка от тях има уникална геологична и биологична история.
Затова е толкова вълнуващо, когато намерим нов вид.
Това е нов вид, който описахме в южна Индиана.
Нарекохме го Amblyopsis hoosieri, хужера (обидна дума означаваща "бял боклук")
(Смях)
Негови най-близки роднини са пещерните риби в Кентъки,
в Мамутовата пещера.
Те започнали да се различават, след като река Охайо ги разделила
преди милиони години.
И тогава те развили тези значителни разлики
в гените, криещи се зад тяхната слепота.
Има един ген, наречен родопсин, който е много важен за зрението.
Ние го имаме, и тези видове също,
но единият е загубил функцията на този ген,
а другият я е запазил.
Това създава този красив естествен експеримент,
където поглеждаме в гените отвъд нашето зрение,
и в корените на това как може да виждаме.
Но гените на тези пещерни риби
могат да ни разкажат и за далечни геологични времена,
може би, както този вид тук.
Това е нов вид, който описахме от Мадагаскар.
Нарекохме го Typhleotris mararybe.
Това означава "голямата болест" на малгашки език,
защото търсенето на този вид ни разболя.
Вярвате или не,
плувайки около ями пълни с мъртви неща
и пещера пълна с лайненца на прилепи,
не е най-умното нещо, което би направил с живота си,
но "ти живееш само веднъж".
(Смях)
Е, аз обичам този вид, въпреки, че се опита да ни убие,
тъй като на този вид в Мадагаскар,
най-близките му роднини са на 6000 км оттук,
в Австралия.
Няма начин триинчова риба (около 7.6 см)
да може да преплува Индийския океан,
и това, което открихме, когато сравнихме ДНК-то
е, че те са били разделени за повече от 100 млн. години
или от времето, когато южните континенти са били заедно за последно.
Всъщност тези видове въобще не са се движили.
Континентите са ги преместили.
И чрез тяхното ДНК те ни дават един
прецизен модел и мярка
как да датираме тези древни геоложки събития.
Този вид тук е съвсем нов.
Дори не ми е позволено да издам неговото име.
Но мога да ви кажа, че е нов вид от Мексико.
И той може би вече е изчезнал,
защото единственото му местообитание
е било разрушено, когато наблизо е бил построен язовир.
За жалост пещерните риби
обитават подпочвени води,
които са наш основен източник на питейна вода.
Все още не знаем кои са най-близките роднини на този вид.
Не изглежда да е нещо от Мексико.
Така, че може да е нещо от Куба,
Флорида или Индия.
Но, каквото и да е, то трябва да ни разкаже нещо за геологията
на Карибите, или как по-добре да диагностицираме
определени типове слепота.
Надявам се да открием този вид преди да изчезне.
И ще прекарам единствения си живот
като ихтиолог опитващ да открие и спаси
тези бедни малки слепи пещерни риби,
от които може да научим толкова много за геологията на планетата
и биологията на зрението.
Благодаря ви!
(Аплодисменти)