Acum 3500 de ani în Egipt,
un nobil faraon a fost victima unui atac brutal.
Însă atacul nu a fost de natură fizică.
Acest suveran își pierduse viața în urmă cu 20 de ani.
Atacul a fost de ordin istoric;
un gest de „damnatio memoriae”, sau profanare a amintirii.
Cineva a distrus statuile faraonului,
iar cu o daltă, a încercat să șteargă numele și imaginea acestuia din istorie.
Cine era acest faraon și ce se ascundea în spatele atacului?
Uitați răspunsul:
faraonul Hatshepsut era de fapt o femeie.
În mod obișnuit, aceasta nu ar fi trebuit să devină faraon.
Deși era legal ca o femeie să fie suveran,
acest lucru a perturbat totuși unele dintre valorile de bază egiptene.
În primul rând, faraonul era recunoscut ca fiind încarnarea pământeană
a zeului Horus.
În al doilea rând, perturbarea suveranității tradiționale a bărbaților
a fost un gest de opunere contra zeiței Maat,
un nume însemnând „adevăr", credință în ordine și justiție,
un lucru fundamental pentru egipteni.
Hatshepsut a încercat probabil să adopte
aceeași credință în legătura dintre ordine și patriarhie prin numele său.
Aceasta a preluat numele Maatkare,
iar uneori își spunea Hatshepsu, un nume cu o terminație masculină.
Cu toate acestea, eforturile sale nu au putut convinge pe toată lumea,
și probabil cineva a șters imaginea ei,
pentru ca lumea să poată uita tulburarea ordinii lăsate de zeița Maat,
și pentru ca Egiptul să își poată găsi din nou echilibrul.
În plus, Hatshepsut nu era urmașul de drept la tron,
ci un regent, sau cu alte cuvinte un suveran provizoriu.
Tronul Egiptului era moștenit în mod tradițional din tată în fiu.
Thutmose I îl lăsase fiului său, Thutmose II, soțul lui Hatshepsut.
Acesta ar fi trebuit să fie moștenit apoi direct de fiul său, Thutmose III,
însă acesta era doar un copil atunci când tatăl său a murit.
Hatshepsut, principala soție și văduva faraonului,
preluase rolul de regent în serviciul fiului său vitreg,
însă, până la urmă, a domnit precum un faraon îndreptățit alături de acesta.
Se poate ca Thutmose III să fi fost mânios din cauza asta.
Probabil că el a fost cel care îi distrusese imaginile.
E posibil și ca cineva să vrea să o dezonoreze pe Hatshepsut
fiindcă aceasta era un faraon nepotrivit.
Dovezile sugerează însă contrariul.
Aceasta și-a îndeplinit funcțiile cu multă pricepere.
A fost un constructor de seamă.
Templul său funerar, Djeser-Djeseru,
era un fenomen arhitectural pe atunci și este încă admirat în ziua de astăzi.
A dezvoltat economia Egiptului
prin comerțul reușit cu ținutul îndepărtat al Puntului.
Avea puternice legături religioase.
Mai mult, susținea că era fiica zeului suprem, Amun.
A avut, de asemenea, o carieră militară reușită, conducând o campanie în Nubia,
în timpul căreia se presupune că ar fi luptat alături de soldații săi.
Desigur, trebuie să fim prudenți când apreciem succesul lui Hatshepsut,
având în vedere că majoritatea dovezilor au fost scrise de ea însăși.
Își spune povestea cu ajutorul desenelor și scrierilor
ce decorau pereții templului său funerar și ai capelei roșii dedicate lui Amun.
Cine a comis așadar crimele împotriva amintirii lui Hatshepsut?
Principalul suspect e fiul ei vitreg, nepotul și monarhul secund, Thutmose III.
Să fi făcut asta din pură mânie, fiindcă aceasta îi furase tronul?
Pare puțin probabil deoarece dauna nu a fost provocată
decât la 20 de ani după moartea lui Hatshepsut.
O perioadă destul de lungă pentru a sta mânios și a acționa brusc orbit de furie.
Poate Thutmose III a făcut-o pentru ca domnia sa să pară mai trainică.
Însă, cel mai probabil, fie el însuși, fie altcineva a șters imaginile,
astfel încât oamenii să uite că o femeie domnise vreodată pe tronul Egiptului.
Această anomalie la adresa sexelor fusese o amenințare prea mare pentru Maat
și trebuia să fie eradicată complet din istorie.
Din fericire, cenzorii din antichitate nu au fost îndeajuns de minuțioși.
Suficiente dovezi au supraviețuit pentru a pune cap la cap cele întâmplate,
astfel încât povestea unică a acestei femei puternice să poată fi spusă.