Egy drogmentes világ
Egy drogmentes világ: Újratöltve
A tüntetések odakinn nagyszerűek voltak,
mert felhívták a figyelmet az igazi emberekre.
Nem hiszem, hogy bent sok delegált gondolt azokra az emberekre,
akiket érintenek azok a szavak, amikkel dobálóznak.
És látni embereket eltérő nézőponttal,
és látni az üzeneteket, amelyek nem egyeztek azokkal
amiket bent hallottak,
igazán pozitív és erőteljes volt.
Az eseményen az egyik legkiábrándítóbb dolog,
vagy konferencián, vagy találkozón,
hogy hallottuk az ostobaságait és a tudatlanságát egyes embereknek,
akik az országuk polgárai nevében beszéltek.
Nem tudják, hogy miről beszélnek.
Az esemény, ami ma idehozott minket,
és jövő hétre is,
a kettős történelmi jelentősége
mindenkinek, aki érintett az illegális drogok elleni küzdelemben.
Különös képpen
aggaszt minket a kábítószer fogyasztás
növekedésének folytatódása és az elhajlás
a pszichotrop anyagok illegális használata felé
Ezen a történelmi gyűlésen
emlékezzünk arra, hogy ha nem felelünk
közösen és konzisztensen a drogproblémára,
a drogprobléma mindenki ajtaján kopogtatni fog.
Köszönöm elnök asszony.
Köszönöm hölgyem a beszédet,
a következő felszólaló a listámon...
A diplomaták nincsenek kapcsolatban velük.
Semmilyen kapcsolatuk sincs a droghasználókkal,
a felépülő emberekkel és a családjaikkal.
Csak az országaik kijlentéseit mondják fel,
aminek gyakran semmi köze a valósághoz,
ahol az emberek betegek és támogatásra van szükségük.
Kormánydelegáltakat keresünk,
hogy megkérdezzük tőlük, mit gondolnak a találkozóról.
Feltehetnék önnek pár kérdést?
-- Nem, nem, nem, nem.
Feltehetnék önnek pár kérdést?
-- Ah, nem. Nincs időm, elnézést.
-- Nem vagyok biztos benne, hogy lenne rá időm.
-- Köszönöm, de egyedül a Nagykövet szolgálhat bármiféle megjegyzéssel.
Köszönöm.
Uram, elnézést, feltehetnék önnek egy pár kérdést?
Hogyan ítéli meg a globális drogszabályzási rendszer utolsó tíz évét?
-- Ó, hát azt kell mondjam, hogy van néhány nagyon jó plusz pontja.
Talán nem 100%-ig értük el, de legalább 60%-ig elértük a célokat.
Jó úton járunk?
--Határozottan igen.
Jó úton haladunk. Köszönöm szépen.
--Köszönöm. Kellemes konferenciázást.
-- Nagyon frusztráló az a tény, hogy az ártalomcsökkentés kimaradt ebből a konferenciából,
mert ez a legfőbb fejlődés, ami az utolsó három évben történt.
Cipruson tudnak erről a konferenciáról?
--Nem, nem különösen.
A média ír róla?
--Mi olvastunk róla, én a drogellenes tanácsból jöttem,
de a többség nem tud róla.
Köszönöm. --Köszönöm.
Idővel az USA adminisztrációjában most történt változások
és az irányzatban bekövetkezett változások hatalmas eltéréseket fognak hozni az ENSZ politikákban.
Úgy gondolom, sajnos, hogy a találkozó időzítése rossz volt.
Ha egy évvel, vagy legalább hat-nyolc hónappal később lett volna,
más eredménnyel zárult volna, mint most.
Az USA delegációja barátságos volt az USA civil szervezeteivel.
Ez egy jelentős változás az utóbbi nyolc év gyakorlatához képest.
1998-ban az UNGASS elfogadott egy politikai deklarációt azzal a célkitűzéssel, hogy az illegális drogokra irányuló keresletet és kínálatot 10 év alatt jelentősen csökkenti.
10 év elteltével világossá vált, hogy az ENSZ nem érte el ezt a célt.
Amikor az UNGASS folyamatot, az 1998-as UNGASS folyamatot,
elkezdték megvitatni 2006-ban, 2005-2006-ban,
az EU úgy döntött, hogy pontos értékelést kér
mielőtt elfogadjuk az új, 2008-2009-es deklarációt
Ahogyan a tények és az adatok mutatják,
a dolgok változtak, de nem javultak sokat 1998 óta.
Van-e bármilyen bizonyíték arra nézve, hogy a politika változást érhet el?
És mi itt arra jutottunk,
hogy nagyon kevés bizonyíték mutat arra, hogy a keményebb büntető politika csökkenti a droghasználatot.
És aminek történnie kéne elsősorban, hogy
a drogok drágábbá és nehezebben elérhetővé válnak,
erre nincs egyáltalán bizonyíték, sőt éppen ennek az ellenkezője történik,
a drogok árai nyugaton jelentősen csökkentek.
A megelőzés kitűnő ötlet,
és egy napon biztos rájövünk, hogy hogyan kell,
de az még arrébb van.
Világos, hogy sok program, amelyek az iskolákban működnek,
alapvetően elhibázottak és rosszul alkalmazzák őket.
Így a prevenció jelenleg nem játszik főszerepet a drogok esetében.
Az egyedüli programterület, amely a bizonyíthatóan hatékony, a kezelés.
De szükséges felismernünk, hogy mit tesz a kezelés.
A kezelés le tudja csökkenteni a fogyasztók droghasználatát,
de nem csökkenti a drogfogyasztók számát.
Az egyedüli mód, ahogyan jelentősen hathatunk a drogokra irányuló keresletre és kínálatra
az az emberek életkörülményeinek javítása.
A szegénység megszüntetése, az emberek bevonása a társadalomba,
életcél nyújtása az emberek számára.
Ez minden, amivel meg lehet változatni az emberek viszonyulását a droghasználathoz.
Azt is meg kell kérdeznünk:
valós cél lehet, hogy megfékezzük az emberek tudatmódosító használatát?
A folyosó végén van egy speciális szoba a delegáltak számára,
ahol dohányozhatnak,
egy szoba, amely védi a konferencia többi tagját a dohányzás okozta ártalmaktól.
Tehát már ez a konferencia is felismeri a saját viselkedésében az ártalomcsökkentés iránti igényt.
Amin tovább kell dolgoznunk
az annak a megértetése, hogy ezeket a politikákat a világ minden pontján alkalmaznunk kell.
Úgyhogy igen, van még hova fejlődnünk.
1998, megtanulták a leckét?
Nem. Egyáltalán nem.
A 2009-es UNGASS elfogadott egy politikai deklarációt, amely azt a célt tűzi ki, hogy 10 év alatt megszüntessék, vagy jelentősen visszaszorítsák az illegális drogokra irányuló keresletet és kínálatot.
A korábbi politikai deklaráció céljait, a célpontjait és törekvéseit megismételték.
Hónapokig tárgyaltunk arról, hogy
őszintébbeknek kell lennünk, mert nem értük el ezeket a célokat és
figyelmen kívül hagytuk, hogy a droghasználat és az ezzel járó ártalmak növekednek a fejlődő országokban.
Úgyhogy nem beszélhetünk "kordában tartásról",
nem mondhatjuk, hogy sikeresek voltunk,
és megismételni ezeket a célokat és törekvéseket
esztelenség.
Minden kormány és minden hatóság szereti sikeresnek mutatni a politikáját,
és nehéz, ezt saját tapasztalatból tudom,
nyíltan elismerni a kudarcot,
a politikai ellenfeleid tőkét kovácsolnak belőle.
De ez annyira világos helyzet volt,
hogy a tíz év célkitűzései nem valósultak meg.
Bármilyen szervezettől elvárható, hogy ezt világosan beismerje
és megvizsgálja az erre válaszul gyakorolható stratégiák sorát.
Amit a CND csinált, az elsősorban némi siker elérésének tettetése,
és nem volt senki aki jelentse,
és megpróbálja elmondani, hogy ha ugyanígy folytatjuk a dolgokat
akkor mégtávolabb kerülünk a kitűzött céljainktól.
Ez nem egy felelősségteljes döntéshozatal az én szememben.
A hivatalos deklaráció olyan, mint a császár új ruhája,
Egy illúzió.
Azt mondjuk „tíz éven belül megszüntetjük a droghasználatot,
jó úton járunk, hogy megoldjuk a drogproblémákat."
De a valóságban a drogproblémák még rosszabbá váltak,
több embert érintenek, több ártalommal járnak.
Talán a látomásnak inkább a béke szemléletében kéne létrejönnie.
A háború terminusaiban fogalmaztuk meg a drogokkal kapcsolatos cselekményeinket.,
háború a bűnözők ellen,
egy háború a növények, egy háború az emberek ellen,
egy háború azok ellen, akik drogokat használnak.
Talán a béke víziójának terminusaiban kellene fogalmaznunk.
Transcribing: Anna Fischer, Subtitles: Hunter Holliman