Zdravo. Ovde sam da bih vam pričala o važnosti
pohvale, divljenja i zahvalnosti
i kako to mora da bude posebno i iskreno.
Za ovo sam se zainteresovala tako što
sam primetila, dok sam odrastala,
i do pre nekoliko godina,
da bih želela nekom da kažem "hvala",
želela bih da ih pohvalim,
da oni mene pohvale,
i samo bih se zaustavila.
I zapitala sam se, zašto?
Osećala sam stid, posramljenost.
I onda je moje pitanje postalo,
da li sam ja jedina koja to radi?
Pa sam odlučila da to istražim.
Imam sreće da radim u rehabilitacionoj ustanovi,
pa viđam ljude koji se sa zavisnošću suočavaju sa životom i smrću.
Ponekad je u pitanju nešto tako jednostavno kao npr da je
njihova najveća rana to što im je otac umro, a da nikada nije rekao koliko je ponosan na njih.
Ali onda od cele porodice i prijatelja saznaju
kako je otac svima drugima rekao koliko je ponosan na sina,
ali to njemu nikada nije rekao.
To je zato što nije znao da je njegovom sinu bilo potrebno da to čuje.
Dakle, moje pitanje je, zašto ne tražimo stvari koje su nam potrebne?
Znam jednog gospodina koji je 25 godina u braku
i koji žudi za tim da njegova žena kaže,
"Hvala ti što donosiš hleb na sto, kako bih ja mogla da budem kod kuće sa decom",
ali ne želi da pita.
Znam jednu ženu koja je dobra u ovome.
Ona se jednom nedeljno sastaje sa svojim mužem i kaže,
"Zaista bih volela da mi zahvališ na svim stvarima koje radim u kući i oko dece."
A on kaže, "O, ovo je super, ovo je super."
A pohvala zaista mora da bude iskrena,
a ona preuzima odgovornost za nju.
Jedna moja prijateljica, Ejpril, koju znam od obdaništa,
zahvaljuje svojoj deci na obavljanju kućnih poslova.
I kaže, "Zašto im se ne bih zahvalila, iako i treba da ih rade?"
Dakle, pitanje je, zašto sam ja to blokirala?
Zašto su drugi ljudi blokirali?
Zašto mogu da kažem, "Želim srednje pečen biftek,
trebaju mi cipele broj 37", ali neću reći
"Da li biste me pohvalili na ovaj način?"
A to je zato što vam dajem bitne podatke o sebi.
Govorim vam gde sam nesigurna.
Govorim vam gde mi je potrebna vaša pomoć.
I vas, svoj najuži krug,
tretiram kao neprijatelja.
Jer, šta vi možete sa tim informacijama?
Možete da me zapostavite.
Možete da ih zloupotrebite.
Ili možete stvarno da mi izađete u susret.
Odvezla sam bajs u servis - obožavam ovo -
isti bajs i oni su uradili balansiranje točkova
Momak je rekao, "Znate, kad izbalansirate točkove,
bajs će biti mnogo bolji."
Vratili su mi isti bajs,
i izravnali su sve neravnine iz tih istih točkova
koje imam dve ipo godine i bajs je kao nov.
Imam jedan izazov za vas.
Želim da izbalansirate svoje točkove:
budite iskreni u vezi sa pohvalama koje vam je potrebno da čujete.
Šta vam je potrebno da čujete? Idite kući svojoj ženi,
pitajte je, šta je njoj potrebno?
Idite kući svom mužu - šta je njemu potrebno?
Idite kući, postavite ta pitanja i onda pomozite ljudima oko sebe.
To je jednostavno.
A zašto bi trebalo da nam je stalo do ovoga?
Govorimo o miru u svetu.
Kako da imamo mir na svetu, među različitim kulturama, jezicima?
Mislim da to počinje od kuće do kuće, pod istim krovom.
Hajde da krenemo od sopstvenog dvorišta.
Želim da zahvalim svima vama u publici
zato što ste odlični muževi, majke,
prijatelji, ćerke, sinovi.
Možda vam niko nikada nije to rekao,
ali odlični ste u tome.
I hvala vam što ste ovde, što ste došli
i što menjate svet svojim idejama.
Hvala.
(aplauz)