Zdravím vás.
Dovolte mi se vás zeptat:
Lhali jste někdy v dětství?
Pokud ano, mohli byste se přihlásit?
Wow! Tak upřímnou skupinu lidí jsem ještě neviděl.
(smích)
Posledních 20 let studuji,
jak se děti učí lhát.
A dnes se s vámi chci podělit
o některé z našich objevů.
Ale na úvod vám povím příběh svého přítele Richarda Messina,
který dělá ředitele na základní škole.
Jednoho dne obdržel telefonát.
Volající říkal:
"Pane Messina, můj syn Johnny dnes nepřijde do školy,
protože je nemocný."
On se zeptal:
"S kým mluvím, prosím?"
A volající odpověděl:
"Já jsem můj otec."
(smích)
Takže tento příběh
(smích)
velmi pěkně shrnuje tři obvyklá přesvědčení,
která o dětech a lhaní máme.
Zaprvé, děti začínají lhát
až po nástupu na základní školu.
Zadruhé, děti jsou špatní lháři.
My dospělí snadno poznáme, zda mluví pravdu.
A zatřetí, lžou-li děti již od nízkého věku,
musí mít nějaké vady charakteru
a během života se z nich stanou patologičtí lháři.
Avšak ukazuje se,
že všechny tyto tři úvahy jsou mylné.
S dětmi z celého světa jsme hráli hry
spočívající v hádání.
Zde je příklad.
V této hře jsme požádali děti, aby hádaly čísla na kartách.
A řekli jsme jim, že jestli uhodnou správné číslo,
vyhrají hodnotnou cenu.
Ale během hry
jsme se omluvili a opustili místnost.
Před tím, než jsme z místnosti odešli,
jsme dětem řekli, aby nepodváděly a karty neotáčely.
Samozřejmě,
že jsme v místnosti měli skryté kamery,
abychom sledovali každý jejich pohyb.
Protože touha vyhrát je velmi silné lákadlo,
více než 90 procent dětí karty otočí
hned jak místnost opustíme.
(smích)
Klíčová otázka zní:
Když se vrátíme zpět a zeptáme se dětí,
jestli podváděly,
přiznají se ty, které podváděly,
nebo o svém prohřešku zalžou?
Zjistili jsme, že nezávisle na pohlaví, zemi či náboženství
děti ve věku 2 let
ve 30 procentech případů zalžou,
70 procent svůj prohřešek přizná.
Ve věku 3 let
50 procent lže a 50 procent řekne pravdu.
Ve 4 letech
lže více než 80 procent.
A v případě dětí starších čtyř let
již lže naprostá většina.
Takže jak vidíte,
lhaní je ve skutečnosti typickou součástí vývoje.
A některé děti začnou lhát
dokonce už ve 2 letech.
Pojďme se teď tedy blíže věnovat mladším dětem.
Proč lžou pouze některé děti, ale nikoli všechny?
Když vaříte, potřebujete kvalitní ingredience,
abyste mohli uvařit kvalitní jídlo.
A dobře vymyšlená lež vyžaduje dvě takové ingredience.
První klíčovou ingrediencí je znalost teorie mysli,
neboli schopnost číst mysl jiného.
Schopnost číst lidskou mysl spočívá v uvědomění si,
že jednotliví lidé vnímají danou situaci odlišně,
a ve schopnosti odlišit mezi tím, co vím já,
a tím, co ví někdo jiný.
Pro lhaní je to důležité proto,
že základ lhaní spočívá v tom, že já vím,
že ty nevíš,
co vím já.
Proto ti můžu lhát.
Druhý významný prvek pro dobré lhaní je sebeovládání.
Je to schopnost ovládat svůj projev, výrazy tváře
a řeč těla,
což podporuje přesvědčivost sdělované lži.
Zjistili jsme, že malé děti,
jež mají rozvinutější obě z uvedených schopností,
začínají lhát dříve
a jejich lži jsou propracovanější.
Jak se ukázalo, obě ony schopnosti jsou pro všechny z nás
a naše fungování ve společnosti nepostradatelné.
A naopak nedostatky v těchto dvou dovednostech
jsou spojovány s vážnými vývojovými vadami,
jako je např. ADHD či autismus.
Pokud tedy přistihnete vaše dvouleté dítko při jeho první lži,
místo panikaření
byste měli oslavovat...
(smích)
...neboť ona lež signalizuje, že vaše dítě postoupilo
na další příčku obvyklého vývoje.
Nabízí se otázka, zda jsou děti špatnými lháři.
Myslíte, že je dokážete snadno odhalit?
Chtěli byste si to vyzkoušet?
Ano? Dobře.
Pustím vám tedy dvě videa.
V těchto videích budou
děti zodpovídat otázku:
"Podváděli jste?"
Zkuste mi říci,
které z dětí lže
a které mluví pravdu.
Zde je první dotazované dítě.
Jste připraveni?
(Video) Výzkumník: "Podváděl jsi?" Dítě: "Ne."
(Kang Lee) A přichází druhé dítě.
(Video) Výzkumník: "Podváděla jsi?" Dítě: "Ne."
Dobře, pokud si myslíte, že lže první dítě,
prosím, přihlaste se.
A pokud jste toho názoru, že lež říká druhé dítě, přihlaste se.
Pravda je taková,
že první dítě mluví pravdu,
zatímco to druhé lže.
Vypadá to, že z mnohých z vás by byly špatné detektory dětských lží.
(smích)
Podobné hry jsme hráli
s mnoha dospělými různých profesí a postavení.
A ukázali jsme jim spousty videí.
V polovině z nich děti lhaly.
Ve druhé polovině mluvily pravdu.
Pojďme zjistit, jak si testovaní dospělí vedli.
Protože je zde stejné množství lhářů jako pravdomluvných,
budete-li náhodně hádat,
máte padesátiprocentní šanci, že se trefíte.
Pokud se tedy vaše přesnost pohybuje kolem 50 procent,
znamená to, že v odhalování dětských lží selháváte.
Začněme s vysokoškoláky a studenty práv,
kteří jsou typičtí svými nízkými zkušenostmi s dětmi.
Ne, oni dětské lži neodhalí.
Jejich výkon odpovídá náhodě.
Co třeba sociální pracovníci a právníci věnující se ochraně dětí,
kteří s dětmi pracují denně?
Jsou oni schopni odhalit, zda dítě lže?
Nikoli.
(smích)
Jak si stojí soudci,
celníci
a policisté,
kteří se denně setkávají se lháři?
Jsou oni schopni poznat dětské lháře?
Nejsou.
A co rodiče?
Dokáží rodiče poznat, když jim jiné dítě lže?
Ne, nedokáží.
A jsou schopni odhalit lež vlastního dítěte?
Ne, nejsou.
(smích a potlesk)
Nabízí se otázka,
proč je lež dětí tak těžké odhalit.
Dovolte mi vám odpovědět na příkladu mého syna Nathana.
Takto vypadá jeho výraz,
když lže.
(smích)
Tedy, pokud děti lžou,
výraz v jejich obličeji je typicky neutrální.
Avšak pod tímto neutrálním obličejem
dítě zažívá mnoho pocitů,
jako je strach, vina, stud
a možná i trochu rozjaření z toho, že právě lže.
(smích)
Většina emocí je bohužel buď prchavá, nebo dovedně skrytá.
A proto je pro nás obvykle neviditelná.
Během posledních pěti let
jsme se proto snažili najít způsob, jak tyto skrývané emoce odkrýt.
Načež jsme dospěli k objevu.
Víme, že pod kůží pokrývající obličej
se nachází bohatá síť cév.
Když prožíváme různorodé emoce,
průtok krve v těchto cévách se nepatrně mění.
A tyto změny jsou způsobeny automatickým systémem,
který je mimo kontrolu našeho vědomí.
Zkoumáním změn průtoku krve
můžeme pozorovat jinak skryté lidské emoce.
Změny vztahující se k jednotlivým emocím jsou bohužel příliš nepatrné na to,
abychom je mohli pozorovat pouhým okem.
Abychom zkoumání emocí v lidské tváři byli schopni,
vytvořili jsme novou technologii spočívající ve snímání,
již jsme nazvali "transdermální optické snímání".
K tomuto jsme využili běžnou kameru, na níž jsme snímali lidi,
když zažívali různé skryté emoce.
A následně, s využitím naší obrazy zpracovávající technologie,
jsme dokázali vyextrahovat snímky oněch průtokových změn.
Pouhým pohledem na transdermální záběry
nyní můžeme snadno rozeznat
změny v průtoku krve, spojené s jednotlivými těžko odhalitenými emocemi.
Za použití této metody
můžeme nyní odhalit emoce spojené se lhaním,
a na základě toho přistihnout osoby při lži.
Můžeme tak učinit nenásilně,
bez bližšího kontaktu, bez výdajů,
s přesností kolem 85 procent,
což dalece přesahuje procento náhodného odhadu.
K tomu všemu jsme objevili Pinokiův efekt.
Nikoli tento Pinokiův efekt.
(smích)
Tohle je opravdový Pinokiův efekt.
Když lidé lžou,
tok krve v jejich tvářích klesá,
zatímco průtok v nose narůstá.
Lhaní samozřejmě není jedinou příčinou
vyvolávající naše skryté emoce.
Proto si pokládáme otázku,
zda je možné, krom detekce lži,
využít naši technologii i k jiným účelům.
Jedna možnost aplikace je ve vzdělávání.
Prostřednictvím této metody můžeme např. pomoci tomuto učiteli matematiky
rozpoznat studenty, kteří zažívají silnou úzkost,
vyvolanou tématem, o němž hovoří. Pokud si toho učitel bude vědom,
může jim pomoci.
Dále se nabízí využití v oblasti lékařské péče.
Denně např. skypuji svým rodičům,
kteří žijí tisíce mil ode mě.
Za pomoci této technologie
mohu nejenom zjistit, jak se jim daří,
ale zároveň monitorovat jejich tep, míru stresu,
jejich náladu či zda v onu chvíli pociťují bolest či nikoli.
A možná, v budoucnu,
též potenciální riziko infarktu či vysoký krevní tlak.
Krom toho se můžete ptát,
zda je metoda využitelná i k odhalování emocí politiků.
(smích)
Např. během debat.
Odpověď zní ano.
Prostřednictvím televizních nahrávek
můžeme pozorovat jejich tep,
rozpoložení i míru stresu,
v budoucnu možná i fakt, zda nám lžou či nelžou oni.
Metoda je též využitelná v průzkumech trhu,
např. pro zjišťování
zda lidé mají či nemají rádi určitý produkt.
Za zmínění stojí i randění.
Tak kupříkladu pokud se
na vás váš doprovod usmívá,
naše metoda vám pomůže určit,
zda se mu opravdu líbíte,
či zda se jen chová mile.
A v tomto konkrétním příkladě...
...se slečna pouze snaží být milá.
(smích)
Metoda transdermálního optického snímání
je dnes na počátku vývoje.
Objeví se mnoho nových možností využití, o nichž dnes nevíme.
Ale jedním jsem si jistý.
Lhaní již nikdy nebude stejné.
Děkuji vám.
(čínština) Děkuji.
(potlesk)