Tamino, az ifjú herceg fut a sötét erdőben.
Egy sárkány üldözi.
Ahogy a sárkány felágaskodik, hogy felfalja,
három titokzatos hölgy jelenik meg
és megölik a sárkányt vad csatakiáltásukkal.
Így kezdődik Wolfgang Amadeus Mozart műve, a "Die Zauberflöte",
vagy "A varázsfuvola".
Ezt a fantasy- daljátékot
- amolyan zenés, párbeszédes nép operát -
1791-ben mutatták be Bécsben.
Bár talán gyerekes tündérmesének tűnhet,
ez a tekervényes opera tele van felforgató szimbólumokkal,
és most már a történelem egyik legmeghatározóbb operájának tekintik.
Tamino találkozása a sárkánnyal csak útjának a kezdete.
A hölgyek úrnőjüket, az Éj Királynőjét hívják.
Ő elküldi Taminot, hogy kutassa fel és szabadítsa ki a lányát, Paminát,
a gonosz varázsló, Sarastro fogságából.
Hogy segítse az útján, odaadja neki a varázsfuvolát.
Tamino végül megtalálja Paminát Sarastro templomában,
de az ellenség vonalai mögött
Tamino és Pamina rájönnek, hogy a rossz oldalon állnak.
Az Éj Királynője igazából sötétségbe akarja burkolni a világot.
Minden, amit Tamino eddig tudni vélt, hamis volt,
és ez kétségekkel és zavarral árasztja el.
Ezért Taminora és Paminára egy új küldetés vár:
Ki kell állniuk a bölcsesség három próbáját,
hogy a nappal legyőzhesse az éjszakát.
A fuvola varázserejének segítségével
a két fiatal sikerrel veszi a próbákat és ellenáll a királynő gáncsvetéseinek.
Bebocsátást nyernek a templomba, miután visszaállították a birodalom egyensúlyát.
E különös tündérmesének számos elemét
Mozart a szabadkőművesi múltjából merítette,
abból a testvéri szervezetből, amely mindenütt jelen volt Európában.
Történelmük, jelképeik, szertartásaik a közképkorból származnak.
Mozart korának szabadkőművességére azonban
a 18. század Európájának eszméi is hatást gyakoroltak -
a racionalizmus, a humanizmus, és az olyan tekintélyek megkérdőjelezése,
mint a monarchia és az egyház.
A szabadkőművesség szimbólumai és a felvilágosodás ezen eszméi
átszövik az egész operát.
Ha ez összeesküvés-elméletnek tűnik, hát, az is volt a maga idejében,
de ma egészen komolyan veszik,
és számottevő tudományos értekezések foglalkoznak vele.
Például néhány Mozart-kutató szerint az Éj Királynője
Mária Teréziát, a Német-Római Birodalom császárnőjét személyesíti meg,
aki a szabadkőműves mozgalmat betiltotta Ausztriában.
Míg azóta is vita tárgya a szabadkőműves jelképek
jelentése,
értelmezése és helye,
a tudósok abban egyetértenek, hogy mindez valóban jelen van, tudatosan.
A szimbólumok egyike a hármas szám,
ami az egyensúlyt és a rendet jelképezte a szabadkőműveseknél.
Természetesen elég könnyű bármilyen mesében megtalálni a hármas számot,
de ez a "A Varázsfuvolában" különösen feltűnő:
három próba,
három hölgy,
három lélek,
és három ajtó,
a zene nagy része Esz-dúrban íródott,
amit három bé jelöl a violinkulcs után.
Történelmi tény, hogy a szabadkőművesek szertartásai három kopogással kezdődtek.
Erre az opera a három csodálatos kezdő akkorddal utal,
melyeket drámai szünetek tesznek teljessé.
Ezek az akkordok, melyek többször ismétlődnek az operában,
más célt is szolgálnak.
Leképezik kicsiben az opera teljes ívét.
Az első, Esz-dúr alaphelyzetű akkord
egyszerű és dísztelen.
A gyermeki Tamino,
aki naivan mindent vakon elhisz, amit a királynő
és udvarhölgyei mondanak.
A második akkord C-molban van.
Kellemetlen hangzása Tamino szomorúságát és kétségeit tükrözi,
amit az opera felénél érez.
Amikor mindaz, amit a jóról és gonoszról addig képzelt, a feje tetejére áll.
A jó és a gonosz csak egyike az operában meglévő szélsőséges ellentétpároknak.
Szerepelnek benne nagyon magas és nagyon mély hangok,
nappal és éjszaka,
egyszerű, dúdolható dallamok és bonyolult, a kor számára nehezen érthető zene.
Az opera központi témája igyekszik egyensúlyba hozni ezeket a szélsőségeket,
hogy elérjük a tökéletes harmóniát.
Ezt fejezi ki az,
hogy a befejező akkord a nyitányban helyreállítja a zenei rendet.
Visszatér a diadalmas Esz-dúrba,
abba az akkordba, amivel kezdett, csak megfordítva,
azaz, Mozart az alsó hangot a tetejére teszi.
Habár megőrzi így eredeti harmóniáját, az magasabbnak hangzik,
ezzel mutatva a felvilágosodás felé.
Ebben hasonlít Taminohoz,
aki sikeres próbái után visszaállítja a birodalom rendjét,
miközben erősebbé, bölcsebbé és érettebbé válik.