Prošlo je manje od godinu dana nakon 11. rujna,
a ja sam radio za Chicago Tribune
pišući o pucnjavama i ubojstvima,
što me činilo
poprilično tužnim i potištenim.
U vrijeme studija bavio sam se aktivizmom,
stoga sam odlučio pomoći lokalnoj grupi
kačiti na vrata letke protiv testiranja na životinjama.
To se činilo kao siguran način
za učiniti nešto pozitivno,
ali naravno, pošto sam ja najgori "srećković" ikad,
svi smo bili uhićeni.
Policija je kao dokaz napravila ovu mutnu sliku
na kojoj držim letke.
Optužbe protiv mene su odbačene,
ali nekoliko tjedana kasnije,
dvojica FBI agenata su pokucala na moja vrata
i rekli su da će, ako im ne pomognem
u špijuniranju protestnih grupa
staviti me na listu domaćih terorista.
Volio bih reći da nisam ni trepnuo,
ali bio sam prestravljen,
i kada je moj strah splasnuo,
postao sam opsjednut željom da saznam
kako se to dogodilo,
kako su aktivisti za zaštitu okoliša i prava životinja
koji nikad nikog nisu povrijedili
postali FBI-ova glavna
domaća teroristička prijetnja.
Nekoliko godina kasnije, pozvan sam da svjedočim
o svojim izvješćima pred Kongresom,
i rekao sam zakonodavcima, da dok
svi pričaju o ekološkoj osvještenosti,
neki ljudi riskiraju svoje živote
kako bi zaštitili šume i zaustavili naftovode.
Stavljaju svoja tijela na prvu crtu bojišnice
između harpuna i kitova.
To su obični ljudi,
poput prosvjednika u Italiji
koji su se spontano popeli preko
bodljikave žice da bi spasili biglove
od testiranja na životinjama.
Ovi pokreti su postali nevjerojatno učinkoviti
i popularni,
pa su 1985, njihovi protivnici izmislili novu riječ
"eko-terorist",
kako bi ih počeli drugačije promatrati.
Oni su riječ jednostavno izmislili.
Ove kompanije su podržale nove zakone
kao što je "Suzbijanje terorizma u stočarskim poduzećima",
koji pretvara aktivizam u terorizam
ukoliko uzrokuje gubitak profita.
Mnogi ljudi nikad nisu ni čuli za ovaj zakon,
uključujući i članove Kongresa.
Manje od 1% nazočilo je usvajanju
ovog zakona.
Ostali su bili na komemoraciji.
Slavili su Martina Luthera Kinga
dok je njegov način aktivizma označen kao terorizam
ukoliko se radilo o životinjama ili okolišu.
Zagovornici kažu da su ovakvi zakoni potrebni
za borbu protiv ekstremista:
vandala, piromana, radikala.
Upravo sada, kompanije kao što je TransCanada,
daju uputstva policiji kroz prezentacije kao što je ova,
kako procesuirati nenasilne prosvjednike
kao teroriste.
FBI-evi materijali za obuku o eko-terorizmu
ne govore o nasilju,
nego o odnosima s javnošću.
Danas, u mnogim zemljama,
korporacije guraju nove zakone
koji zabranjuju fotografiranje
okrutnosti nad životinjama na njihovim farmama.
Najnoviji je usvojen u Idahou prije samo dva tjedna,
i danas smo podnijeli tužbu
zbog njegove neustavnosti
i prijetnje novinarstvu.
Prvi od tih "ag-gag" progona,
kako su ih nazvali,
bio je protiv mlade žene, Amy Meyer.
Ona je vidjela kako buldožer
premješta bolesnu kravu izvan klaonice
dok je bila na javnoj ulici.
Amy je učinila ono što bi i svatko od nas:
snimila je to.
Kada sam saznao za njenu priču, pisao sam o tome,
a u roku od 24 sata, priča je stvorila takvu zbrku
da je tužiteljstvo jednostavno odustalo od svih optužbi.
No, očito i samo otkrivanje ovakvih stvari
je rizik.
Putem "Zakona o slobodi pristupa informacijama",
otkrio sam da je antiteroristička jedinica
nadgledala moje članke
i govore kao što je ovaj.
Uključujući i ovu lijepu recenziju moje knjige.
Opisujući je kao "uvjerljivu i dobro napisanu".
(Pljesak)
Blurb za sljedeću knjigu, zar ne?
Stvar je u tome da nas žele zastrašiti,
ali kao novinar, ja čvrsto vjerujem
u moć obrazovanja.
Naše najbolje oružje je sunčeva svjetlost.
Dostojevski je napisao da je čovjekova svrha
dokazivati da je čovjek, a ne tipka klavira.
Iznova i iznova kroz povijest,
ljudi na vlasti su koristili strah
kako bi ušutkali istinu i neslaganje.
Vrijeme je za promjene.
Hvala.
(Pljesak)