För tjugofem år sedan skapade forskare vid CERN World Wide Web.
Sedan dess har internet förändrat vårt sätt att kommuncera,
vårt sätt att göra affärer, till och med vårt sätt att leva.
På många sätt
har idéerna som födde Google, Facebook, Twitter och många andra,
verkligen förändrat våra liv,
och gett oss många fördelar, till exempel ett mer sammankopplat samhälle.
Det finns emellertid också nackdelar med detta.
Idag har en genomsnittlig person häpnadsväckande mängder
personlig information online,
och det byggs på varje gång vi postar något på Facebook,
söker något på Google,
och varje gång vi skickar e-post.
Många tänker säkert,
ett e-postmeddelande, det är ju inget i det, eller hur?
Men om du tänker på all e-post på ett år,
eller en livstids e-post,
säger det sammantaget en hel del.
Det talar om var vi har varit, vilka vi har träffat,
och på sätt och vis, till och med vad vi tänker på.
Det läskiga med detta är att data består för evigt,
så din data kan, och kommer att, överleva dig.
Det som har hänt är att vi till stor del har förlorat kontrollen över data
och integritet.
Så i år, när webben fyller 25,
är det viktigt för oss att ta en stund
och fundera över konsekvenserna av detta.
Vi måste verkligen tänka till.
Vi har förlorat integritet, ja,
men vi har även förlorat själva tanken på integritet.
Om ni tänker tillbaka,
de flesta här minns förmodligen hur livet var innan internet,
men idag finns en ny generation
som från väldigt ung ålder lär sig att dela allt online,
och det är en generation som inte kommer att minnas när data var privat.
Fortsätter vi på den vägen så kommer det, om 20 år,
vara så att ordet "integritet" betyder något helt annat
än vad det gör för dig och mig.
Så det är dags för oss att fundera en stund på
om det finns något vi kan göra åt detta?
Jag tror det går.
Låt oss titta på en av de mest använda kommunikationsformerna
i världen idag: e-post.
Innan e-posten uppfanns, kommunicerade vi mest med brev,
i en ganska enkel process.
Man började med att skriva sitt meddelande på ett papper,
som placerades i ett förseglat kuvert,
och sedan skickade man det
efter att man satt frimärke och adress på det.
Oturligt nog, idag
när vi skickar e-post, skickar vi inte ett brev.
Det man skickar är, på många sätt, egentligen ett vykort,
på så vis att alla som ser det
från att det lämnar din dator tills det når mottagaren,
kan läsa hela innehållet.
Lösningen på detta har varit känd rätt så länge,
och det finns många sätt att göra det.
Den enklaste lösningen är att använda kryptering,
och idén är rätt så enkel.
Först krypterar man anslutningen
mellan datorn och e-postservern.
Sedan krypterar man data som finns på servern.
Det finns dock ett problem med detta,
och det är att e-postservern också lagrar krypteringsnycklarna,
så man har ett riktigt stort lås med nyckeln liggandes bredvid.
Och inte bara det, vilken regering som helst kan lagligt fråga efter
och få nyckeln till din data,
helt utan att du vet om det.
Lösningen på detta är i princip ganska enkel:
Man ger alla egna nycklar,
och säkerställer att servern inte har nycklarna.
Det verkar förnuftigt, eller hur?
Då undrar man förstås varför detta inte har gjorts redan?
Om man verkligen tänker på det,
ser man att affärsmodellen på internet idag,
inte är kompatibel med integritet.
Se bara på några av de största namnen på nätet,
så ser du att annonsering spelar en enorm roll.
Bara det här året annonseras det för 137 miljarder dollar,
och för att optimera reklamen vi ser
måste företag veta allt om oss.
De behöver veta var vi bor,
hur gamla vi är, vad vi gillar, vad vi inte gillar,
och allt annat de kan få reda på.
Och tänk på det,
det bästa sättet att få denna information är att invadera vår integritet.
Så dessa företag kommer inte att ge oss vår integritet.
Vill vi ha integritet på nätet,
måste vi fixa det själva.
Under många år, när det gällde e-post,
var PGP den enda lösningen, men det var ganska komplicerat
och bara tillgängligt för de teknikkunniga.
Här är ett diagram som visar
processen för att kryptera och dekryptera meddelanden.
Så det säger sig självt, det är inte en lösning för alla,
vilket faktiskt är en del av problemet,
för om man tänker på kommunikation,
så involverar det per definition att man har någon att kommunicera med.
Så medan PGP gör ett bra jobb med det som det är till för,
för de personer som kan förstå hur det ska användas,
finns helt enkelt inte möjligheten att kommunicera privat.
Och det är ett problem som vi behöver lösa.
Om vi vill ha integritet på nätet,
kan vi bara lyckas om hela världen är med på båten,
och det är bara möjligt om vi river inträdesmurarna.
Jag tror att det är den stora utmaningen för det teknologiska samhället.
Det vi behöver göra är att arbeta för att integritet ska bli mer tillgängligt.
Förra sommaren, när storyn om Edward Snowden kom ut,
bestämde jag och och några kollegor oss för att se om vi kunde göra det.
Då arbetade vi på Europeiska organisationen för kärnforskning
där världens största partikelaccelerator finns, den krockar protoner.
Vi var forskare allihopa, så vi använde vetenskaplig kreativitet
och kom på ett mycket kreativt namn
på vårt projekt: ProtonMail. (Skratt)
Många "startups" nuförtiden börjar i folks garage
eller i deras källare.
Vi var lite annorlunda.
Vi startade i CERNs cafeteria,
vilket är perfekt, för kolla,
man har all mat och allt vatten man nånsin kan önska.
Men än bättre är att varje dag
mellan 12 och 14, helt gratis,
ingår flera tusen forskare och ingenjörer,
som helt enkelt har svaren på allt.
Det var i den miljön vi började arbeta.
Det vi egentligen vill göra är att ta din e-post
och göra den till något som ser ut så här,
men än viktigare, vi vill göra det på ett sätt
som gör att du aldrig märker att det har hänt.
För att göra detta behöver vi en kombination av teknologi
och design.
Så hur gör man något sådant?
Det är troligen en bra idé att inte lägga nycklarna på servern.
Så vi skapar krypteringsnycklar på din dator,
och vi skapar inte bara en utan ett nyckelpar,
så att det finns en hemlig RSA-nyckel och en offentlig RSA-nyckel,
och dessa nycklar är matematiskt sammankopplade.
Vi tar en titt på hur det funkar
när flera människor kommunicerar.
Här är Bob och Alice, de vill kommunicera privat.
Utmaningen är att ta Bobs meddelande
och få iväg det till Alice på ett sätt som gör att servern inte kan läsa det.
Det vi måste göra är att kryptera meddelandet
innan det ens lämnar Bobs dator,
och ett av knepen är att vi krypterar det med hjälp av Alices offentliga nyckel.
Nu skickas krypterad data via servern till Alice,
och eftersom meddelandet krypterades med Alices offentliga nyckel,
är det bara Alices hemliga nyckel som kan dekryptera det,
och det är bara Alice som har den nyckeln.
Nu har vi uppnått målet,
vilket var att få meddelandet från Bob till Alice
utan att servern skulle kunna läsa det.
Det jag har visat här är en högst förenklad bild.
Verkligheten är mycket mer komplex
och kräver en hel del mjukvara som ser ut lite så här.
Och det är den största designutmaningen:
Hur tar vi all denna komplexitet, all denna mjukvara,
och implementerar den så att användaren inte ser det.
Med ProtonMail tror jag att vi har kommit rätt nära att lyckas.
Låt oss se hur det funkar i praktiken.
Här har vi Bob och Alice igen,
de vill kommunicera på ett säkert sätt.
De skapar konton på ProtonMail,
vilket är enkelt, det tar bara en kort stund,
och skapandet och kryptering av nycklarna
sker automatiskt i bakgrunden
medan Bob skapar sitt konto.
När kontot är skapat klickar han på "Skriv,"
och så kan han skriva sin e-post precis som han gör idag.
Han fyller i sin information,
och sedan behöver han bara klicka på "Skicka,"
och vips, utan att förstå kryptografi,
och utan att göra något annorlunda än när han skriver e-post idag,
har Bob just skickat ett krypterat meddelande.
Det vi har här är bara ett första steg,
men det visar att med förbättrande teknik,
behöver integritet inte vara svårt, det behöver inte vara störande.
Om vi ändrar målet från att maximera reklamvinster till att skydda data,
kan vi faktiskt göra detta tillgängligt.
Jag vet att alla frågar sig,
okej, integritetsskydd, det är ett superbra mål,
men kan man verkligen göra detta
utan de mängder pengar som reklamen ger?
Jag tror att svaret faktiskt är ja,
för idag har vi nått en punkt
där folk i hela världen verkligen förstår hur viktigt det är med integritet,
och när man har det, då är allt möjligt.
Tidigare i år
hade ProtonMail så många användare att våra resurser tog slut,
och när det hände gick våra användare ihop
och donerade en halv miljon dollar.
Detta är bara ett exempel på vad som kan hända
när man samlar människor kring ett gemensamt mål.
Vi kan också påverka världen.
Just nu
har en kvarts miljon människor skapat konton på ProtonMail,
de kommer från hela världen
och detta visar att integritet
inte bara är en amerikansk eller europeisk fråga,
det är en global fråga som påverkar oss alla.
Det är något som vi verkligen behöver bevaka framöver.
Så vad behöver vi göra för att lösa problemet?
Först av allt behöver vi stötta
en annan affärsmodell för internet,
en som inte förlitar sig helt på reklamintäkter
för vinst och tillväxt.
Vi behöver bygga ett nytt internet
där vår integritet och möjlighet att kontrollera vår data är viktigast.
Men än viktigare,
vi måste bygga ett internet där integritet inte är en valmöjlighet
utan normalläget.
Vi har tagit det första steget med ProtonMail,
men det är bara det första steget på en väldigt, väldigt lång resa.
De goda nyheterna jag kan dela med er idag,
de spännande nyheterna, är att vi inte reser ensamma.
Rörelsen för att skydda folks integritet och frihet på nätet
tar fart,
och idag finns det dussintals projekt runtom i hela världen
som samarbetar för att förbättra vår integritet.
Dessa projekt skyddar allt från chatt till röstkommunikation,
fillagring, online-sökningar,
hur vi surfar och många andra saker.
Och dessa projekt har inte miljarder dollar från reklam,
de har hittat stöd från folket,
från privatpersoner som du och jag, från hela världen.
Och det spelar roll, för i slutändan
beror integriteten på var och en av oss,
och vi måste skydda den, för vår online-data
är mer än bara en samling ettor och nollor.
Det är mycket mer än så.
Det är våra liv, våra personliga berättelser,
våra vänner, våra familjer,
och på många vis också vårt hopp och vår strävan.
Vi behöver ägna tid nu åt att skydda vår rätt
att bara dela det med människor som vi vill dela det med,
för utan det kan vi helt enkelt inte ha ett fritt samhälle.
Så nu är tiden inne för oss att gemensamt stå upp och säga,
ja, vi vill leva i en värld med integritet på nätet,
och ja, vi kan jobba ihop för att göra visionen till verklighet.
Tack.
(Applåder)