Як ви дізнаєтесь про те, що трапилось у світі?
Кількість доступної інформації
може бути безмежна,
але час та енергія
на її сприйняття та оцінку обмежені.
Вся інформація в світі буде марною,
поки ви не навчитеся читати новини.
Дідусям, бабусям, батькам,
і навіть старшим братам чи сестрам
ця ідея може видатись дивною.
Всього декілька десятиліть тому назад новини були одні для всіх.
Вибір був обмежений
декількома цікавими журналами,
центральними газетами
і трьома чи чотирма телеканалами,
де заслуговуючі довіри ведучі розповідали про події дня
в один і той самий час кожного вечора.
Але проблеми цієї системи стали очевидні
з появою нових ЗМІ.
В той час, коли було відомо, що авторитарні країни
контролюють та цензурують інформацію,
серія скандалів показала,
що й демократичні уряди вводили людей в оману,
часто за сприяння ЗМІ.
Викриття прихованих воєн, таємні політичні вбивства
і політична корупція
підірвали віру публіки в офіційну версію подій,
яку розповсюджували центральні ЗМІ.
Падіння довіри до представників ЗМІ
призвело до того, що інші газети, радіопередачі і телеканали
стали змагатися з центральними ЗМІ і описувати новини
з різних сторін.
З появою інтернету зросла кількість
інформації та поглядів,
а соціальні мережі, блоги і онлайн відео
зробили кожного жителя потенційним журналістом.
Але якщо журналісти - всі, то значить - ніхто.
Різні джерела можуть не зійтися
не лише в поглядах, але і в фактах.
Отже, як найти правду або щось близьке до неї?
Один із найкращих способів — найти початкову новину,
ніким не змінену.
Замість статей про тлумачення наукових досліджень
або політичної промови
можна знайти початковий матеріал і робити висновки самому.
Щоб бути в курсі подій, слідкуйте за репортерами соціальних ЗМІ.
Під час важливих подій, як арабська весна
чи українські протести,
диктори і блогери публікують оновлення і записи
із гущі подій.
І хоча багато із цього з'явиться потім в статтях і передачах,
пам'ятайте, що то будуть оброблені версії:
поєднання інформації свідка події
з поглядом редактора, який не є свідком.
До того ж, якщо події заплутані,
не варто пильно слідкувати за новинами.
Під час терористичних атак чи стихійних лих
ЗМІ стараються забезпечити неперервний потік новин,
навіть при відсутності достовірної інформації,
спотворюючи іноді подію,
або хибно звинувачуючи невинних людей.
В таких випадках тяжко себе стримувати,
але старайтесь перевіряти оновлення
всього декілька разів на день
замість кожних 2-х хвилин,
даючи час на появу деталей події
і спростування неправдивих новин.
Хоча хороша журналістика старається бути об'єктивною,
упередженість ЗМІ часто неминуча.
Якщо ви не можете знайти початкову історію,
прочитайте декілька версій події
з різними репортерами і поглядами.
Отримавши інформацію з різних джерел та виділивши відмінності,
складіть свою думку
для цілісності картини.
Дужа важливо відділити факти від поглядів.
Такі слова як «думаю», «швидше за все», «можливо»
означають, що автор намагається бути обережним,
чи гірше — вгадує.
Остерігайтесь новин, що посилаються на анонімне джерело.
Ним можуть бути люди, які не мають стосунку до події,
або мають свої інтереси.
Анонімність знімає з них відповідальність
за надану інформацію.
Насамкінець, найважливіше,
перевіряйте новину перед тим, як її розповсюдити.
Хоча соціальні ЗМІ дозволяють
дізнатися правду швидше,
вони також сприяють розповсюдженню чуток,
які не підтверджені,
і передачі неправдивої інформації
ще дуже довго після її спростування.
Тому перед тим, як поділитися неймовірною
чи обурливою новиною,
пошукайте додаткову інформацію про неї
чи деталі, які ви могли пропустити,
а також дізнайтесь, що говорять про це інші.
Сьогодні ми вільні як ніколи
від старих представників ЗМІ,
які контролювали потік інформації.
Але зі свободою приходить відповідальність:
формувати власне бачення
і слідкувати за тим, щоб цей потік не перетворився в повінь,
залишивши нас менш інформованими ніж раніше.