E cald azi şi tocmai ai dat pe gât câteva pahare de apă, la rând.
În spatele nevoii fizice care urmează sunt două organe ca boabele de fasole
care lucrează ca senzori interni acordați.
Ele echilibrează cantitatea de lichid din corp,
detectează reziduuri în sânge
și știu când să elibereze vitaminele, mineralele
și hormonii necesari vieții.
Faceți cunoștință cu rinichii.
Rolul principal al acestor organe e eliminarea reziduurilor
și transformarea lor în urină.
Cei 8 litri de sânge din corp trec prin rinichi de 20-25 de ori pe zi,
adică ele filtrează cam 180 de litri la fiecare 24 de ore.
Ingredientele din sânge se schimbă constant când mănânci și bei.
Asta explică de ce rinichii trebuie să lucreze permanent.
Sângele pătrunde în rinichi prin artere care se ramifică până în vase subțiri
care se întrepătrund cu moduli interni speciali – nefroni.
În fiecare rinichi,
1 milion de nefroni formează o rețea puternică de filtre și senzori
care cern sângele.
Aici vedem cât de fin și precis e acest sistem senzorial intern.
Pentru a filtra sângele, fiecare nefron folosește două instrumente puternice:
o structură ca o pată de cerneală numită glomerul,
și un tub lung și fibros, ca un pai numit tubul.
Glomerulul funcționează ca o sită:
permite doar anumitor ingrediente, –vitamine, minerale– să treacă în tubul.
Rolul tubulului e să detecteze
dacă vreunul din aceste ingrediente e necesar în corp.
Dacă da, ele sunt reabsorbite în cantitatea necesară corpului,
ca să poată circula din nou în sânge.
Dar sângele nu transportă doar ingrediente folositoare, ci și reziduuri,
iar nefronii trebuie să știe ce să facă cu ele.
Vasele simt elementele inutile corpului,
precum ureea, rămasă din descompunerea proteinelor,
și le redirecționează din rinichi sub formă de urină
prin două canale lungi, numite uretere.
Vasele își golesc conținutul în vezica urinară care să fie eliminate,
debarasând corpul de acele reziduuri.
Există și apă în urină.
Dacă rinichii detectează prea multă apă în sânge,
– când bei mai multe pahare deodată –
trimite surplusul de lichid în vezică să fie eliminat.
Pe de altă parte, nivelul scăzut de apă în sânge
determină rinichii să elibereze o parte înapoi în fluxul sanguin,
deci mai puțină apă ajunge în urină.
De aceea urina e mai galbenă când ești deshidratat.
Controlând apa, rinichii stabilizează nivelurile lichidelor din corp.
Dar echilibrarea asta precisă nu e singura aptitudine a rinichilor.
Aceste organe au puterea de a activa vitamina D
să secrete un hormon numit renină, care crește presiunea sângelui,
și alt hormon numit eritropoietină, care crește producerea de eritrocite.
În lipsa rinichilor, lichidele din corp ar scăpa de sub control.
Când mâncăm, sângele nostru e încărcat cu ingredienți necernuți.
Curând, acumularea de reziduuri ne-ar supraîncărca sistemele și am muri.
Deci fiecare rinichi nu doar ne menţine discret,
ci ne menține şi în viață.
Din fericire avem două astfel de boabe fermecate!