צחוק
הפעם הראשונה בה ראיתי את המסכה הזאת
היתה בסרט "ונדטה" משנת 2006.
כוכבי הסרט היו נטלי פורטמן, בראש מגולח,
והוגו וויבינג שגילם את דמות המורד במסכה.
הסרט מתרחש בלונדון הדיסטופית של שנת 2020,
המורד עטה מסכה זו כדי להסתיר את זהותו,
משום שביקש לחזור על מזימת אבק השריפה של 1605
כשגאי פוקס, יחד עם קושרים נוספים,
ניסו לפוצץ את בנייני הפרלמנט הבריטי.
המזימה נכשלה בגלל מכתב בעילום-שם שנשלח אל הרשויות
והזהיר אותן מפני הפיגוע.
בחיפוש שנערך במערות הקבורה שמתחת לפרלמנט,
נתגלה גאי פוקס כשהוא שומר על 36 חביות חומרי-נפץ.
הוא נלקח מיד לחקירה, עונה ונשפט למוות.
ביום ההוצאה להורג, כשעלה במדרגות לגרדום,
גאי השליך עצמו מטה ושבר את מפרקתו.
למרות זאת, גופתו הוטבעה ובותרה,
ובמשך מאות שנים לעגו האנגלים לכשלונו
בכך שעטו את פניו בכל חמישי לנובמבר.
שנתיים לאחר בכורת "ונדטה", ב-2008,
קבוצת הפצחנים "אנונימוס" אימצה את המסכה
כשביצעו מתקפות סייבר נגד ממשלות ותאגידים מושחתים.
ב-2011, כשתנועת "אוקיופיי" (כיבוש), התפרצה לרחובות ניו-יורק,
פניו של גאי פוקס נראו בכל מקום, במקומות כמו מצרים,
(צחוק)
לונדון,
ברזיל
וטורקיה.
סבתי חושבת שהמסכות האלה מפחידות
(צחוק)
וזה נכון. הן מעוררות תחושת תוהו וסירוב להיכנע
לסדר המוסכם של העולם המודרני.
אך בעיני אחרים, המסכות הן סמל למרד עממי,
לנכונות להתייצב לצד אנשים ועמים נוספים בעולם
ולהיאבק באי-צדק.
אני עצמי תהיתי על שאלה גדולה:
"איך זה שפניו של מהפכן בן המאה ה-17
"הפכו לסמל המחאה המוכר ביותר במאה ה-21?"
קאלה לאסן הוא מייסד כתב העת "אדבסטר", (מכסחי הפרסומות).
בשנה שעברה מצאתי עצמי במשרדו, בשיחה על תנועת "כיבוש".
בהשראת כיבוש כיכר תחריר במצרים,
הצוות שלו הגה את #כיבוש-וול-סטריט,
וכרזה של רקדנית בלט על גבי השור.
המלים המפורסמות פיארו אותה מעל: "מהי דרישתנו היחידה?"
ולמטה: "17 לספטמבר. תביאו אוהל."
(צחוק)
מאות נענו לקריאה ובאו, אתם יודעים, לכבוש.
ההתכנסות ההמונית נישאה על גלי האתר,
דרמה אפית מלאה בדימויים רבי-עוצמה וגיבורים חדשים.
נראה שלכל אחד ואחת יש דעה משלהם,
אבל כנראה שאיש מהם לא ידע מה הוא באמת רוצה.
ב-15 לאוקטובר תנועת "כיבוש" התרחבה
[לכבוש את כדור הארץ]
ויותר מ-150 מאהלים צצו ברחבי העולם
כולל כאן, בוויקטוריה.
כעבור חודש, עם שחר, ב-15 לנובמבר,
משטרת ניו-יורק פינתה בכוח את המאהל של וול סטריט.
ובהמשך, בוצעה פעולה מתואמת בערי צפון-אמריקה.
חזרתי אל "מכסחי הפרסומות" ואל קאלה לאסן,
ושאלתי אותו לאן התנועה צריכה לפנות כעת.
"זאת פצצת-מוח", אמר לי. "זאת לא תנועה מסורתית."
פצצת-מוח הוא רעיון רב-עוצמה שמתפשט כשריפת קוצים
מאדם לאדם, מתרבות לתרבות.
הוא גילה לי שתנועת "כיבוש" היא רק רעיון פרוע אחד מני-רבים,
רעיון שבמקרה הצליח, מה שהפתיע אותו יותר מכולם.
אולי אתם מכירים מילה נוספת שמתארת רעיון ויראלי.
המילה היא "מֶם".
טבע אותה הביולוג האבולוציוני ריצ'רד דוקינס בשנות ה-70 של המאה ה-20,
המונח מתאר יחידה של מסר תרבותי
שמחייבת שימוש במשכפלים כדי לשרוד ולהתפתח.
המֶמים מתרבים בכך שהם מתפשטים באמצעותנו
ממארח למארח, כשבכל פעם הם משתנים, מותאמים ומעובדים מחדש.
לדברי קאלה לאסן,
ניטשת מלחמה, והנשק הוא ממים.
שדה הקרב
הוא הנואוספירה.
ב-1911, המדען האוקראיני ולדימיר ורנדסקי
טבע את המונח "נואוספירה"
לתיאור השלב השלישי של ההתפתחות האבולוציונית בעולמנו.
תחילה היתה הגיאוספירה, ריבוד שכבות המינרלים בכל רחבי העולם,
אחר - הביוספירה, שכבת החיים האורגניים,
וכעת - הנואוספירה,
שכבת המחשבה האנושית שמעצבת את עולמנו.
הנה מפה נוירולוגית של מוח האדם.
הנה מפה של האינטרנט.
שני המבנים דומים להפליא.
התמונה הראשונה מתארת מודעות אנושית יחידה,
והשניה - מודעות גלובלית.
זה
(צחוק)
הוא הראפר פסאיי,
יוצר הלהיט "גנגאם סטייל".
ב-21 לדצמבר 2012,
תאריך שיש הרואים בו את אחרית הימים,
(צחוק)
או תחיית המתים,
הסרטון של "גנגאם סטייל" חצה את רף מיליארד הצפיות ב"יו-טיוב"
מה שהפך אותו לסרטון הנצפה ביותר מאז ומעולם.
מיליוני בני-אדם ברחבי העולם חיקו את הריקוד הזה,
ולא, לא אבצע אותו כאן.
(צחוק)
טוב...
(צחוק)
חישבו בבקשה על "גנגאם סטייל" כעל מם רב-עוצמה.
"כיבוש וול סטריט" הוא מם רב-עוצמה,
אבל מם מיוחד במינו:
פצצת-מוח.
זה היה רגע שהוצת ע"י מהפכות בטוניס, מצרים וספרד,
אבל עבר עיבוד למשהו אחר.
כלי התקשורת הרגילים התקשו להבין זאת.
למעשה, לעיתון "רולינג סטון" נדרשו 40 ימי כיבוש
בטרם תפשו את העניין.
הכתב דיווח: "אילו היה דבר כזה,
"כמו להפגין נגד התרבות שלך, זה מה שזה."
ביקרתי בוול סטריט באוקטובר 2011, ומה שמצאתי הפתיע אותי.
ראיתי מרחב אנושי משגשג ומלא במוסיקה, אמנות, דו-שיח,
שפת-אצבעות ויופי בכל צורותיו.
ראיתי נכונות אצל אנשים לשבת ולהביט איש בעיני זולתו.
זהו אחד השלטים האהובים עלי.
כתוב עליו, "אני אוהב את האנושיות! בואו נפענח ביחד את החרא הזה."
(צחוק)
נכון, ראיתי גם צללים. ראיתי כאב ופצע בלתי-פתורים.
ראיתי אסיפות כלליות שסטו מהעיקר, ראיתי כעס, ראיתי עצב.
אבל למרות הכל זיהיתי את פצצת המוח.
האתגרים בעולמנו רחבים ומורכבים,
משינויי האקלים, דרך אי היציבות הכלכלית
ועד להתמוטטות הסביבה.
איש איננו יודע איך לתקן את המצב:
לא הפוליטיקאים שלנו, לא מדענינו ולא העילית העסקית שלנו.
התרבות השלטת אינה מצוידת בכן-נחיתה.
הדעה הרווחת על הטבע האנושי אומרת שהאדם הוא יצור עצמאי ביקום אדיש
שפועל כדי לקדם ככל האפשר את האינטרס העצמי שלו
ובשורה התחתונה, כל אדם לעצמו.
לא פלא שאנשים מרגישים משותקים, כנועים או אדישים:
הרי מדובר בבעיה בדנ"א,
בני האדם פגומים,
ומה הטעם לנסות להציל אותנו?
"כיבוש וול סטריט" סיפר סיפור שונה.
אומר זאת בבירור:
"הכל בסדר אצלכם." הכל בסדר אצל בני האדם.
למעשה, המסר של "כיבוש וול סטריט"
אומר שהאתגרים שלנו הם תרבותיים, האתגרים שלנו הם מבניים.
אנו ה-99%, ובאפשרותנו לבחור ליצור
עולם יפה יותר שיתאים לכל ה-100%.
זאת אהבה: אהבה איננה רגש אלא פעולה.
אהבה היא מה שראיתי צומח
ב"כיבוש וול סטריט" ובתנועה בכלל, מאז,
מהתנועות בקנדה ועד לתנועות בטורקיה ומעבר להן.
אנו יוצרים תבנית של אורגניזם קיבוצי חדש
שרוצה להיוולד.
אך טרם השגנו את המטרה.
הבה ננסה לערוך ניסוי.
אילו יכולנו לבחור פעם אחת בלבד, מהי פצצת המוח האולטימטיבית
שנוכל ליצור ולשגר אל הנואוספירה?
אני לא מדבר על מהפכה;
מדובר על מטמורפוזה.
כולכם, האנשים הנחמדים שיושבים כאן, במיוחד אתם, למעלה,
אני מודה לכם על הקשבתכם.
אבל אתם ואני יודעים
שמלוא כוחה של ההרצאה הזאת טמון בהבאתה לרשת.
לכן אני מדבר גם אל האנשים שצופים בנו
במחשב, בטאבלט או בטלפון.
הדרך החזקה ביותר להעברת ממים היא באמצעות סיפור.
אז הבה ואספר לכם סיפור.
לפני מיליארדי שנים היה רק חושך,
ואז, ברגע אחד, היקום התפוצץ ונמלא אור:
שמשות, כוכבי לכת וגלקסיות,
ואחרי זמן ארוך להפליא, הופיעו החיים החשים:
חיידקים, יצורים עתיקים, דינוזאורים, יונקים, אתם ואני.
מזה מיליוני שנה שאנו מקימים חברות,
רוקמים תרבויות, מספרים את סיפורינו.
יש אנשים שמסתגרים במגבלות החיים,
ואחרים - שמתאמצים לחרוג מהם.
אש, חרבות, מנועי קיטור, מטוסים, מחשבים, האינטרנט.
ולבסוף, היום.
שינויי האקלים מתרחשים.
ההכחדה הגדולה השישית במספר עומדת בפתח.
החיים כולם תלויים על בלימה.
אם אוכל להציע פצצת-מוח אחת ויחידה,
שמורכבת מכל החזיתות של הפרדיגמה המתגבשת,
זאת היא.
[האהבה היא פצצת המוח]
אנחנו איננו בבחינת טעות.
החיים רצו בבני-אדם בעולם הזה,
אבל בעוד הרגע הזה היה בלתי-נמנע, הישרדותנו אינה כזאת.
כולכם כאן מסיבה מסוימת.
עצם קיומכם הוא הוכחה מספקת לכך.
יש לכם מתנה חיונית וחשובה להציע לעולם.
עכשיו הזמן לאזור אומץ.
עכשיו הזמן להציע את מתנת שירותכם.
למי שאינם יודעים מהי מתנתם: המשיכו לחפש. נכון, לכו בעקבות אושרכם,
אבל גם בעקבות פחדכם וחוסר-בטחונכם,
וגם בעקבות שברון-ליבכם.
הפרדיגמה המתגבשת מלמדת אותנו שכולנו תלויים זה בזה.
כל אחת ואחד מאיתנו משקפים את אופיו הפרקטלי של השלם.
אינכם צריכים להציל את העולם לבדכם.
ראו כל מעשה כמשמעותי
והתחברו לתהליך הזורם של השינוי.
מדובר בעולם של סינכרוניות,
שבו אירועי חייכם מתארגנים על פי איזו תבונה מסתורית.
זה מה שמתחיל לקרות.
האהבה היא פצצת המוח.
ועכשיו, בואו נכבוש ביחד את הנואוספירה.
תודה לכם.
(מחיאות כפיים)