(Музика)
Даніель Хедлі: життя в Пенсильваніі означає лише одне:
життя без можливості дострокового звільнення.
Для нас, довічноув'язнених,
як ми себе називаємо,
єдиний шанс звільнитися -
скорочення строку,
яке було надане лише двом жінкам, починаючи з 1989 року,
майже 30 років тому.
Наша пісня "Це не наш дім"
розповідає про наш досвід,
як це жити, без можливості дострокового звільнення.
(Музика)
Бренда Воткінс: Я жінка.
Я бабуся.
Я донька.
У мене є син.
Я не ангел.
Я не демон.
Я потрапила до тюрми,
коли я була такою молодою.
Я проживаю свій час тут,
всередині стін тюрми.
Втрачаю друзів, коли вони помирають,
бачу, як деякі їдуть додому.
Роки минають,
люди приходять і відходять,
а я живу без надії на дострокове звільнення.
Я ув'язнена за свою помилку.
Я проживаю тут свій час.
Це не мій дім.
Мрія про свободу, сподівання на милість.
Чи побачу я колись
свою сім'ю
чи помру на самоті?
Пройшли роки,
і я стримую сльози.
Адже коли я плачу, мені стає страшно.
Я повинна бути сильною, щоб витримати усе це.
Я збираюсь вижити
і в наступному році.
Я ув'язнена за свою помилку.
Я проживаю тут свій час. Це не мій дім.
Мрія про свободу, надія на милість.
Чи побачу я
свою сім'ю
чи помру на самоті?
Я не кажу, що я невинувата,
я не кажу, що я не повинна спокутувати.
Все, про що я благаю - це прощення.
Чи можу я сподіватись, що стану вільною одного дня?
Чи є для мене місце у світі
за цими стінами?
Хоч хто-небудь знає чи бачить, що я закута?
Чи існує спокута за гріхи мого минулого?
Адже я змінилася.
Бог знає, я змінилася.
Я ув'язнена за свою помилку.
Я проживаю тут свій час. Це не мій дім.
Мрія про свободу, сподівання на милість.
Чи побачу я
свою сім'ю,
чи помру на самоті?
Чи побачу я
свою сім'ю,
чи помру на самоті?
Ви знаєте мене, як в'язня 008106.
В ув'язненні на 29 років.
Мене звати Бренда Воткінс.
Я народилася і виросла в Хофмані, Північна Кароліна.
Це не мій дім.
(Оплески)
Телма Ніколс: В'язень 0B2472.
Я засуджена на 27 років.
Мене звати Телма Ніколс.
Я народилася і виросла у Філадельфії.
Це не мій дім.
(Оплески)
Даніель Хадлі: 008494.
Я засуджена на 27 років.
Моє ім'я - Даніель Хадлі.
Я народилася і виросла у Філадельфії.
І це не мій дім.
(Оплески)
Тереза Ваттлз: В'язень 008309.
Мене засудили на 27 років.
Мене звати Тереза Баттлз.
Я з Нортону, Нью Джерсі.
І це не мій дім.
(Оплески)
Дебра Браун: мене знають як в'язня 007080.
Мене засудили на 30 років.
Мене звати Дебра Браун.
Я з Піттсбурга, Пенсильванія.
Це не мій дім.
(Оплески)
Джоанна Батлер: 005961.
Мене засудили на 37 років.
Мене звати Джоанна Батлер,
і я народилася та виросла в Філадельфії.
Це не мій дім.
(Оплески)
Діана Хаміль Мецгер: Номер 005634.
Я засуджена на 39 з половиною років.
Мене звати Діана Хаміль Мецгер.
Я з Філадельфії, Пенсильванія,
і це не мій дім.
(Оплески)
Лена Браун: Я 004567.
Засуджена на 40 років.
Мене звати Лена Браун,
і я народилась і виросла у Піттсбурзі, Пенсильванія,
і це не мій дім.
(Оплески)
Тріна Гарнет: Мій номер 005545.
Мене звати Тіна Гарнет,
мене засудили до 37 років ув'язнення,
коли мені було 14.
Народилась і виросла в Честері, Пенсильванія.
і це не мій дім.
(Оплески)
Чи побачу я
свою сім'ю,
чи помру на самоті?
Чи помру на самоті?
(Оплески)