Colin Allen blev omvald som WFD-ordförande
på 4 år. Han har hittills lett förbundet
i 4 år. I måndags utsåg generalförsamlingen
dig till ordförande. Hur kändes det?
Jag var den enda ordförandekandidaten.
När det stod klart att generalförsamlingen
visade att de hade förtroende för mig
kändes det bra. Det ska bli spännande att
arbeta tillsammans med nationella dövförbund
i 4 år.
Låt oss gå fyra år bakåt i tiden. 2011 hade
du en föreställning hur det var att vara
ordförande för WFD. Kan du i dag konstatera
att det blev som du tänkt dig?
Ordförandeuppdraget har förändrats en hel
del. När jag för 4 år sedan talade om varför
jag ville bli ordförande gjorde jag en liknelse.
Det var att WFD med sitt arbete för mänskliga rättigheter var som en stor oceanångare.
I dag kan jag konstatera att skeppet har
genomgått stora förändringar. Ena halvan
av fartyget är inte sig lik. Det beror på att
det finska dövförbundet inte längre har
ansvar för WFD. WFD blev självständigt under
min tid. Nu har vi ansvar för vår personal
och kansli. Vi har anställt en person som
arbetar med att söka intäkter.
Den finska staten som ger bidrag till WFD
kräver att vi också söker intäkter. Därför
har vi öppnat en sida på vår sajt där man
kan lämna bidrag. Just ekonomi är en viktig
beståndsdel. Om man inte har tillräckligt
med pengar sjunker skeppet. Det måste hela
tiden vara väloljat.
Vilken är den viktigaste och största
framgången under dina fyra år som ordförande?
Det är att fler döva i världen känner till WFD
tack vare sociala medier. Ett exempel är
att WFD har ett medieteam som är här för att
filma. De lägger ut klipp på nätet. Man kan
se vad representanter från nationella dövförbund
gör här. Det är ett bra sätt att visa vad vi gör.
Vi har en konferens i Budapest i Ungern om
två år och hade en konferens i Australien
två år sedan. Det gör att kännedomen om WFD
växer allt större. För mig känns det väldigt
angeläget att döva vet vad vi gör. De förstår
att vi kämpar för deras rätt till teckenspråk
och de förstår bättre vad deras länder gör på
hemmaplan. Ett exempel är att många nationella
teckenspråk har blivit erkända under mina 4 år.
Jag tror att det rör sig om 10-15 länder
som erkänt teckenspråket med stöd av
konventionen om rättigheter för personer med
funktionsnedsättning. Men det arbetet
började före min tid. Det var tack vare WFD:s
före detta ordförande, Markku Jokinen och Liisa
Kauppinen som teckenspråket är nämnt på sju
ställen i konventionen. Det är fantastiskt vad
konventionen resulterat i. Men arbetet är inte
klart än.
Vad vill du göra för WFD de 4 kommande åren?
Vi har antagit en handlingsplan för 2016-2019.
Den innehåller tio mål och är mätbara. Vi ska
ange procent för hur långt vi har kommit.
Den gamla styrelsen följde handlingsplanen
2012-2015, som innehöll nyckeltal. Vi bockade
av vad vi hade gjort. Ett exempel var att varje
styrelsemedlem skulle ha värvat tio nya
medlemmar. Vi fokuserade oss på handlings-
planen men jag måste säga att den var alltför
omfattande. Den här nya handlingsplanen är
mer koncis. Sedan måste vi fortsätta kämpa för
att konventionen följs i de länder som ratificerat
den och att länder kommer till FN i Geneve för
möte om konventionen.
Min sista fråga: du har rest en hel del som
ordförande för WFD. Har du räknat hur mycket du
har flugit och hur många länder du har besökt?
Jag ska visa dig en sajt men jag tror att jag
har flugit nästan en miljon km.
Tack för intervjun!