Které ze slov v této větě je nejtěžší přeložit?
„Know“ je lehké přeložit.
„Pep rally“ nemá v mnoha jazycích a kulturách ekvivalent,
ale můžete si pomoci opisem.
Největší potíž je vlastně s jedním z nejkratších slov: „you“.
Vypadá to jednoduše,
ale často je nemožné „you“ přesně přeložit,
pokud neznáte kontext, ve kterém je to slovo použito.
Jen pro začátek: jak dobře znáte člověka, se kterým mluvíte?
Mnohé kultury rozlišují různé stupně formálnosti:
blízký přítel,
někdo mnohem starší nebo výrazně mladší,
cizinec, nadřízený.
Každého z nich můžete oslovovat malinko jinak.
Ve spoustě jazyků ta zájmena vyjadřují rozdíly
pomocí takzvaného T-V rozlišení.
Kupříkladu ve francouzštině
řeknete „tu“ (ty), když se ve škole bavíte s kamarádem,
ale „vous“ (vy), když oslovíte učitele.
Dokonce i angličtina to dříve rozlišovala.
Pamatujete na shakespearovské „thou“?
Paradoxně to bylo neformální zájmeno určené lidem blízkým,
zatímco „you“ bylo formální a zdvořilou verzí.
Přestalo se to rozlišovat,
když se Angličané rozhodli být prostě zdvořilí už napořád.
Tím ale problémy při překládání „you“ nekončí.
V jazycích, jako je hauština nebo koranština,
záleží správný překlad „you“ na pohlaví posluchače.
V mnoha dalších jazycích to závisí na počtu lidí.
Jako „du“ (ty) a „ihr“ (vy) v němčině.
I v angličtině
se v některých dialektech obdobně užívají slova jako „y'all“ a „youse“.
Formy množného čísla, jako je francouzské „vous“
a ruské „Вы“ (či české Vy),
mohou být použity k oslovení jednotlivce,
abychom ukázali, že má mnohem významnější postavení,
asi jako královské „My“.
Pár jazyků má dokonce zvláštní slovo
pro oslovení přesně dvou osob,
jako třeba slovinské „vidva“.
A aby toho nebylo málo,
mohou se úroveň formálnosti, počet osob a pohlaví uplatnit současně.
Ve španělštině se v jednotném čísle pro obě pohlaví používá neformální „tú“
a „usted“ jako formální vyjádření,
v množném čísle se užívá neformální „vosotros“ v mužském rodě,
neformální „vosotras“ v rodě ženském
a formální „ustedes“ bez ohledu na pohlaví.
Uf!
Po tom všem je ohromnou úlevou,
že některé jazyky zájmeno druhé osoby vynechávají.
Jako třeba rumunština a portugalština,
kde lze zájmeno vynechat,
protože je osoba jasná z časování slovesa.
A v jazycích jako je korejština, thajština a čínština
lze zájmeno vynechat bez jakékoli jiné gramatické nápovědy.
Mluvčí často nechají na posluchači, aby zájmeno raději odhadl z kontextu,
než aby použili špatnou formu a dopustili se nezdvořilosti.
Pokud tedy někdy v roli překladatele
narazíte bez bližšího kontextu na větu:
„You and you, no, not you, you,
your job is to translate 'you' for yourselves" …
no, přeji hodně štěstí.
A komunitě dobrovolníků,
kteří budou překládat toto video do spousty jazyků:
Omlouvám se za to!